1.	A szociológia fogalma, történeti kialakulása, kialakulásának okai.

1. Szociológia: 
A társadalmi élet törvényszerűségeit kutató tudomány. 
Tudományos módszer: 
Lényege: hogy ha megfogalmazódik valamilyen probléma  akkor megpróbálunk ennek valamilyen elméleti magyarázatot adni végül pedig megvizsgáljuk, hogy a valóságból nyerhető információk alapján igazolódik /empirikus igazolás/ vagy megcáfolódik elméleti magyarázatunk. 
Pl: miért van sok öngyilkosság hazánkban? Szakirodalom, kutatás, elfogadom vagy nem fogadom el.

A szociológia az itt és most konkrétan fennálló tények tanulmányozásával foglalkozik. 
„Mi van ma a magyar társadalomban, annak egyes területein?”

Ki hogyan gondolkodik?
•	Nem tehetek semmit, ide születtem
•	Én alakítom az életemet
•	A társadalmi helyzet meghatározza az életemet, de vannak lehetőségeim, beavatkozhatok

2. A társadalomtudományok történeti kialakulása
- történetírás (az írásbeliség kezdetei óta különálló tudomány volt, nem ált. törvényszerűségek feltárása, hanem inkább a konkrét történeti események lefolyásának pontos leírása).
- demográfia	XVII. sz. közepe - John Graunt (Londoni halálozási adatokat kezdte vizsgálni.)
			Tárgya: 	a népesség számának és összetételének alakulására ható
folyamatok vizsgálata.
			Módszere: 	statisztikai adatok elemzése, elméletalkotás
- politikatudomány	XVII. sz. 2. fele - John Locke (elkülönül a filozófiától, polgárság le akarta rázni magáról az uralkodó abszolút hatalmát – demokráciát akart)
- közgazdaságtan 	XVIII. sz. - Adam Smith (láthatatlan kéz)
- szociológia	előfutárok: 	Saint-Simon, Comte, Tocqueville
Alapítók: 	Karl Marx, Durkheim, Weber
(földelvesztés-városba munka, viharos iparosodás, városiasodás, zsúfoltság, nyomor, munkanélküliség, dezorganizációs elidegenedés, devianciák, kis közösségek megszűntek, elégedetlenség, bűnözés, forradalom)
Miért lettek ezek a társadalmi jelenségek? választ a szociológia adott. 
Comte nevezte el szociológiának. 
Pozitivista szemléletű tudomány

A szociológia kialakulásának okai:
Társadalomtörténeti ok:
Miért nem realizálódnak a gyakorlatban a jövő társadalmáról alkotott elképzelések?
Milyen társadalom kell a boldogsághoz, boldogabb társadalomhoz?

Tudományfejlődési ok:
	társadalomtudományok – „Kellene” szemlélet
	természettudományok – „Van” szemlélet 
tényfeltárás, tapasztalatból indul ki.
(nézzük meg mi van az adott helyzetben, vizsgáljuk meg a valóságot és erre alapozva avatkozzunk be, hozzunk elméleteket. – pozitivista tudomány)

- szociálpszichológia	századforduló: Le Bon: Tömeglélektan
	Kísérleti módszerek
	Tárgya: kisebb vagy nagyobb csoportok hogyan hatnak az egyén viselkedésére
Kialakulásához az a felismerés vezetett, hogy az egyén a nagyobb társadalmi csoportokban másképpen viselkedik, mint elszigetelt egyénként.

- társadalomnéprajz	a népi kultúra összegyűjtése (folklórt – népdalt, népmesét; tárgyakat – népviseletet, művészeti tárgyakat) (a kultúrán nem egyszerűen a folklórt és a művészi tárgyakat értették, hanem a vizsgált népesség hiedelmeinek, értékeinek, viselkedési normáinak rendszerét.)
	módszere: terepen végzett gyűjtés és megfigyelés
2.	
Vezesse végig a szociológia történeti fejlődésének fő állomásait, sorolja fel az egyes állomások legfontosabb képviselőit, munkásságuk tárgyát!

1. Észak-Amerikai út: 
-	dinamikusan fejlődő társadalom, jól mennek a dolgok, haladás jellemzi, hamar intézményesült a szociológia: egyetemen oktatják, folyóirat, könyv, kutatás, kutatóintézet, elfogadott tudomány. 
-	Magas organizáció, városodás, városiasodás, nőtt a városok száma, devianciák, Chicagói iskola: nagyvárosi létet kutatja, erősen empirikus (tapasztalat, adatgyűjtés), 
-	gyakorlatibb jellegű út.
2. Nyugat-Európai út: 
-	Marxizmus, nem mentek jól a dolgok, nagy elméletalkotók, 
-	nem gyakorlati Marx, Weber (Marx és Durkheim között áll), Durkheim (el akarta kerülni a szocializmust)
3. Közép-Európa: 
-	elmaradott társadalmi viszonyok, a tények feltárása, kimondása, ellenzéki magatartás 
-	(Irodalom: szociográfiák: Erdei Ferenc, Illyés Gyula: Puszták népe, valamint a jogászoknál jelenik meg: Somló Bódog)
-	Szociológia: rendőrségi ügy
4. A modern polgári szociológia: 
-	a technikai fejlődés magával hozta az empirikus adatfeldolgozást, számítógép, nagy számú adat, több ezer ember 
-	(Merton (mörton): Középszintű elméletek: össze kell kapcsolni az empirikus kutatásokat a szociológia elméletével) 
-	Habermos (Kommunikatív cselekvés): válságosnak találta a kapitalista társadalom helyzetét, de a válság leküzdését nem forradalom útján, hanem társ-i párbeszéd útján kereste.
-	Claus Offe: (Közös normák, értékek nélkül bekövetkezik az anómia – uralkodó normák meginognak, törvénytelenség – mely a társadalom egészét veszélyezteti.
-	Bourdieu – tőke (fr. Burgyiő): 3 féle tőke: vagyon, kulturális, szociális (kapcsolati) tőke
Gazdasági tőke
Kulturális tőke:	inkorporált : személyes képességek, műveltség, nyelvismeret, problémamegoldó képesség, minden, ami személyes képesség (ki milyen családból származik)
			Tárgyiasult: kulturális javakkal ellátottság (könyvek, CD, színház bérlet)
			Intézményesült: kulturális kompetencia (hozzáértés)
Szociális tőke: kapcsolati tőke (társ. Kapcsolat) átválthatók – gazdasági tőkévé konvertál (aki pl. jó kapcsolatokkal rendelkezik, az könnyen válik pénztőkéssé. Aki nagy kulturális tőkével rendelkezik, az – ha kívánja – könnyen jut jelentős vagyonhoz).
Aki nem tud az uralkodó osztály kulturális követelményeinek megfelelően viselkedni, és aki nem rendelkezik megfelelő kapcsolatokkal az uralkodó osztályban, azt nem fogadják be, nem hagyja érvényesülni az uralkodó osztály. 

5. A marxista szociológia fejlődése: 
-	politikai gazdaságtan, filozófia, tudományos szocializmus (Marx-Engels),
-	a társadalom fejlődése csak forradalmak által jöhet létre.
-	Marx-Engels:
•	Munkásságuk középpontjában a kapitalista rendszer elemzése, ellentmondásainak feltárása, valamint a kapitalizmus szükségszerű összeomlása és a szocializmus szükségszerű eljövetele állt. Szerintük a kapitalista társ. alapvető jellemzője az, hogy a tőkésosztály áll a munkásosztállyal szemben, a tőkések kizsákmányolják a munkásokat. A munkások személyileg szabadok, de megélhetésük érdekében kénytelenek bérmunkásként eladni munkájukat a tőkéseknek, akik a termelőeszközök birtokában vannak. 
•	A kapitalista társadalmat a szocializmusnak kell felváltani, majd a kommunizmusnak. 
•	A szocializmusban a jövedelmeket a végzett munka arányában osztják el, a kommunizmusban mindenki szükségletei szerint részesül a megtermelt javakból. A termelőeszközök társadalmi tulajdonba vételében látták a szocialista rendszer másik fő jellemzőjét. 
•	Szocializmus: Központi gazdasági tervezés, termelőeszközök nagy többsége állami tulajdonban van, és az egész társadalom jólétét szolgálják. 
•	Kommunizmus: A termelési eszközök társadalmi tulajdonán alapuló, társadalmi osztályok nélküli gazdasági rendszer. 
•	Marxizmus: A munkásosztály világtörténelmi szerepe az osztálynélküli kommunista társadalom megteremtése.
3.	
A szociológia tárgya, módszere, alapvető szemlélete és jelentősége.

tárgya: a társadalmi élet valamennyi jelenségének kutatása
módszere:	empirikus adatgyűjtés + elemzés
		statisztikai adatok másodelemzése
		kérdőíves adatfelvétel (Survey)
		matematikai – statisztikai módszerek
alapvető szemlélete: az ember életének minden jellemzőjét (életesélyeit) erősen meghatározza a társadalmi szerkezetben elfoglalt helyzete. – sztochasztikus jellegű hatás!
(A társadalmi helyzet befolyásolja azt, hogy mekkora jövedelmet tud elérni, milyen lakásban és milyen lakóhelyen lakik, milyen iskolai végzettséget szerez, hány gyermeke születik, várhatóan hány évig él, megy milyen valószínűséggel válik alkoholistává vagy kerül börtönbe.) – valószínűségi jellegű
Pl: egy 40 éves férfi orvosnak 12 % esélye van arra, hogy a 60. születésnapja előtt meg fog halni, az elektroműszerésznek 16, a bányásznak 26, a mezőgazdasági fizikai dolgozónak 27 % ugyanez az esély.

A szociológia jelentősége
- A társadalom jobb megértése  védekezés, felismerés, érdekérvényesítés ( a szociológiában jártas egyén jobban megérti azt a társadalmat, amelyben él, ezért jobban tud védekezni minden manipulációval, demagógiával, félrevezető nézettel szemben. Ennek következtében gyorsabban képes felismerni és jobban képes érvényesíteni érdekeit, társadalmi eszményeit és céljait. Ezáltal a szociológia hozzájárulhat egy jobb társdalom kialakulásához, vagy legalábbis gátolni tudja azt, hogy a társadalomban a kizsákmányolás, az elnyomás, az önkényuralom erősödjék.)
- konkrét társadalmi problémák megoldása (alkalmazott kutatások) Pl: pszichiátriai szociológia hozzájárulása az elmebetegségben szenvedők gyógykezelésének reformjához – a hosszú kórházi kezelés csökkenéséhez a járóbeteg-ellátás kiterjesztése útján, vagy szegénység – konkrét szociálpolitikák kialakítása.
- előrejelző funkciója korlátozott: (nagy történeti fordulatokat, gyors és radikális változásokat a szociológia általában nem tud előre jelezni, megjósolni)
- a kulturális különbségek tudatosítása: A szociológia abban nyújt segítséget a gyakorlati politika számára, hogy hozzájárul a nagyobb kulturális öntudat kialakulásához a társadalom különböző csoportjaiban. A társas világot sokféle kulturális nézőpontból szemlélhetjük, s ez segít eloszlatni az egyes csoportok egymással szemben táplált előítéleteit. Nem lehet felvilágosult politikus az, akiben nem tudatosul mélyen a kulturális értékek sokfélesége. Az olyan gyakorlati politika, amely nem az érintett emberek életmódjának beható ismeretén alapul, aligha számíthat sikerre. Pl.: fehér szociális munkás, aki egy brit város nyugat-indiai közösségében dolgozik, nem nyerheti el a közösség tagjainak bizalmát, ha nem válik érzékennyé a fehéreket és színesbőrűeket Nagy-Britanniában gyakran elválasztó kulturális különbségekre.

- középszintű elméletek megfogalmazása: olyan elmélet, amely egy jól körülhatárolható és definiálható jelenség, előfordulását értelmezi egy adott társadalomban és korszakban.
- politikai döntések hatásainak megértése; leleplező funkció: a szociológiai kutatás gyakorlati jelentőséggel bír a politikai kezdeményezések eredményeinek értékelése szempontjából. Egy gyakorlati reformprogram esetleg nem biztosítja a várt eredményt, vagy egy sor nem szándékolt, kellemetlen következménnyel jár. Szándékolt –nem szándékolt következmények.
A szociológia i kutatások eredményeinek óhatatlanul politikai következményei vannak. A társadalomban megfigyelt jelenségek és folyamatok feltárása nyilvánvalóan befolyásolja a mindenkori kormányzat megítélését a közvéleményben, mert leleplezheti a kormányzat céljai és propagandája, valamint a valóság közötti ellentmondásokat. Ezt néha úgy szokták kifejezni, hogy a szociológiának leleplező funkciója is van. A tudós számára a legfőbb érték, hogy a tudományos igazságot kimondja, legalábbis közeledjen afelé. A politikus ezzel szemben arra törekszik, hogy hatalomra jusson, a hatalmat megtartsa, vagy politikai céljait, eszményeit a társadalomban megvalósítsa. Érzületetika (morális elvek)-felelősségetika (ellentétben állnak a magas etikai elvekkel) „cél szentesíti az eszközt)

- az önismeret növelése: a szociológia segít a társadalom csoportjainak az önismeret növelésében, önmaguk jobb megértésében. Minél jobban ismerik az emberek saját cselekedeteik feltételeit és a társadalom működését általában, annál valószínűbb, hogy képesek lesznek befolyásolni saját életkörülményeiket. A hatalmon lévők nem mindig tartják szem előtt a politikai döntéshozatal során a kevesebb hatalommal rendelkező vagy hátrányos helyzetű csoportok érdekeit. A nagyobb önismerettel rendelkező csoportok hatékonyan tudnak reagálni a kormányzati tisztviselők vagy egyéb hatóságok által folytatott politikára, és maguk is kialakíthatnak politikai programokat. Az önsegélyező csoportok (Névtelen Alkoholisták) és a társadalmi mozgalmak (nőmozgalmak) olyan társadalmi egyesületek, amelyek saját maguk törekednek gyakorlati reformok bevezetésére. 

4.	
A szociológia társtudományai, módszertani és szemléleti összevetésük a szociológiával.

közgazdaságtan: homo oeconomicus – a társ.-i jelenségek közül csak a gazdaságiakkal foglalkozik. 
Módszere: Deduktív módszert alkalmazza. 
Az ember mindig racionálisan dönt, cselekszik, továbbá a haszna maximalizálására törekszik, összehasonlítja az adott cél eléréséhez szükséges ráfordításokat és az általa elérhető hasznokat, és úgy dönt, hogy adott ráfordítással maximális hasznot érjen el, vagy – megfordítva – az adott hasznot a lehető legkisebb ráfordítással érje el. 
Eszerint az ember önérdekét követi, az ember önző lény. Minden döntésével, tevékenységével arra törekszik, hogy saját hasznát növelje. A hasznot sokszor leszűkítik anyagi haszonra.
szociológia: homo sociologicus – a társ. egészét vizsgáló tudomány. Módszere: empirikus adatgyűjtés, és ezek elemzése
Az ember tevékenységében elsősorban a társadalmi környezete normáinak igyekszik megfelelni, ezeket követi, a társadalomban értékeknek tekintett célokat igyekszik megvalósítani. Pl: anyagi siker, becsület, hősiesség, művészi teljesítmény, hírnév
		alkalmazkodás a társadalmi normákhoz
		a normák hátterében értékek állnak
		a társadalom többsége egyetért a normákkal és értékekkel
		elsajátítás, gyermekkori szocializáció, „internalizálás”(család, iskola, média) (a normák és az értékek a társadalom kultúrájának alapvető alkotóelemei.)
társadalomnéprajz: kultúrát állítja középpontba. Módszere: népi kultúra összegyűjtése
pszichológia: homo psychologicus. Módszere: kísérleti módszereket részesít előnyben. (egyéni lelki tényezők szerepére súlyt helyez, pl: az egyént jelentős mértékben tudat alatti motívumok irányítják és ezek erősebbek, mint akár a haszonmaximalizálás, akár a normakövetés motívuma.)
politikatudomány: homo politicus – a politikát vizsgálja. Módszere: intézmény és jogszabályelemzés (az embert alapvetően a hatalomvágy, a hatalom megszerzése, megtartása mozgatja)

5.	
A szociológus szerepei. Szociológiai kérdések fajtái.

A szociológus szerepei (Raymond Aron)
a) az uralkodó tanácsadója (reform): a kormányzatnak szakértő tanácsokat, reformjavaslatokat kidolgozó szociológus
b) a nép orvosa (szegények, elnyomottak pótlék): a szegények, elnyomottak, kizsákmányoltak problémáit kutató, őket a problémák megoldásában segítő szociológus
c) a tudomány főpapja: az egyetemeken vagy kutatóintézetekben elvont elméleti és módszertani problémákkal foglalkozó szociológus. 
(A szociológusok nagy részéhez a „nép orvosa” magatartás áll közel, a szociológia kezdeteitől fogva a szegények, az elnyomottak és a kizsákmányoltak oldalán állt. Szükség van azonban a „főpapi” magatartásra is, vagyis az elméletek és a módszertan fejlesztésére is, továbbá a politikai tanácsadástól sem zárkózhat el a szociológus.)

Szociológiai kérdések
a) ténykérdések : melyek a leggyakoribb bűncselekmények? A bűncselekményeket elkövető emberek milyen arányban kerülnek a rendőrség kezére? Közülük végül is hány embert találnak bűnösnek, s börtönöznek be? Nehéz és bonyolult megválaszolni. Így pl. a hivatalos bűnözési statisztikák többnyire kétes értékűek a bűnözés valóságos szintjének megállapítása szempontjából. 
b) összehasonlító kérdések: segítségével különböző társadalmi környezeteket hasonlíthatunk össze: elit - középosztály – különböző társadalmi összehasonlítások
c) fejlődési kérdések: múltat jelennel, jövővel (a modern világ természetének megértéséhez meg kell vizsgálnunk a korábban fennálló társadalmi formákat, ill. a változási folyamatok fő irányait. Pl. miképpen jöttek létre az első börtönök.)
d) elméleti kérdések: mi miért és hogyan történik? Azért van szükségünk elméletekre, hogy azok segítségével értelmezzük a tényeket. A mondás ellenére a tények nem beszélnek önmagukért. 

A szociológiai kutatások objektivitása
- a szociológus munkáját befolyásolja: saját társadalmi helyzete, politikai állásfoglalása: (már abban is megmutatkozik, hogy milyen problémákat vizsgál, hogyan fogalmazza meg a kérdéseket, milyen módszerekkel gyűjti és elemzi az adatokat, végül hogy milyen következtetéseket von le belőlük.)
- objektivitásra kell törekedni – nem befolyásolhatják a kormány, a pártok, a különböző társadalmi csoportok, de még a kutató saját politikai nézetei, érdekei sem. 
- elkülöníteni: tények, következtetések, értékelés, politikai javaslatok Lehetőleg külön kell választania az eredmények közzétételénél a megállapított tényeket és a belőlük levont következtetéseit, a hozzájuk fűzött értékelést és az esetleges politikai javaslatokat. Amikor a tények közlésén túl saját véleményét mondja el, célszerű azt is közölnie, hogy milyen értékeket fogad el, milyen értékek alapján fogalmazta meg következtetéseit és javaslatait.

- nagy erkölcsi felelősség! Pl.: szegények vizsgálata. Állást foglal politikailag  a szegénységet társadalmi problémának látja  a kimutatott eredmények, a levont következtetések óhatatlanul minősítik a fennálló gazdasági és társadalmi rendszert  nem zárkózhat el attól, hogy konkrét javaslatokat tegyen a szegénység enyhítésére és adott esetben bírálja az érvényben lévő szociálpolitikát. Ezért igen nagy az erkölcsi felelőssége a szociológusnak.
6.	
Társadalmi réteg és rétegződés fogalma, vizsgálatának tárgya, módszere. A társadalmi rétegződés dimenziói.

TÁRSADALMI RÉTEGZŐDÉS
- legáltalánosabb metodológiai értelemben: „a társadalomban élő egyének és csoportok hierarchikus rangsorolódásának módja” (Bottomore, 1969)
- kérdés: miként differenciálódik a társadalom; milyen egy adott társadalomban a népesség differenciáltsága, milyen a társadalmi különbségek rendszere
- leíró jellegű fogalom
módszertanilag: 
-	A társadalmi rétegződés a népesség differenciáltsága, a társadalmi különbségek rendszere.
-	Differenciálódások leírása  empirikus kutatási módszerek
-	A rétegződés társadalmi és egyéni szinten történetileg meghatározott – történetileg változó, de minden pillanatban önmagában is jelen van; van „eszmei időpontja”. – pillanatnyilag adott empirikus tények empirikus elemzése. Amikor az okait kutatjuk, az már a társadalmi struktúra vizsgálata!

Andorka (2002) által használt alapfogalom meghatározások:
Társadalmi rétegződés: a különböző ismérvek – mint a foglalkozás, beosztás, munkahely, iskolai végzettség, lakóhely – alapján megállapított társadalmi kategóriák helyzetének eltérése, hierarchikus sorrendje az életkörülmények és az életmód különböző dimenzióiban.
Társadalmi osztály: a termelőeszközökhöz való viszony alapján definiált társadalmi kategóriák
-	Marx: termelőeszközöket nem birtokoló munkások,
-	csak saját maguk foglalkoztatásához elegendő termelőeszközzel rendelkező kispolgárok v. önállóak (kisiparosok, kiskereskedők, önálló parasztok),
-	tőkések, nagybirtokosok (annyi termelőeszközt birtokolnak, hogy azokkal bérmunkásokat foglalkoztatnak)
Társadalmi réteg: a foglalkozás, iskolai végzettség, lakóhely, a jövedelem nagysága, stb. alapján definiált társadalmi kategóriák (pl. értelmiségi, szakmunkás)
Státuszcsoport (Kolosi, 1984): olyan egyének vagy családok csoportja, akik az általa használt hét dimenzióban együttvéve hasonló helyzetben vannak.
Elit: a társadalmi hierarchia csúcsán elhelyezkedő kis létszámú – az uralkodó osztálynál szűkebb – csoport. Szociológiában hatalmi elitről beszélünk, tehát a politikai és gazdasági hatalmat kezében tartó szűk csoportról.

7.	
A társadalmi szerkezet fogalma, vizsgálatának tárgya, módszere. Írjon legalább 3 példát arra, hogy milyen kérdéseket vizsgálhat a szociológus a társadalmi szerkezeten belül.

Tárgya: A társadalmi szerkezet szociológiája a társadalmak legalapvetőbb természetét, szerkezetét, az egyenlőtlenségeket és azoknak igazságos vagy igazságtalan voltát vizsgálja.

Módszere: Empirikus tényekből építhető elméleti módszertanra van szükség (szociológiai, közgazdasági, történeti, politológiai szempontok)

TÁRSADALMI SZERKEZET
- a társadalom alkotóelemei közötti viszonyok rendszere; a közöttük lévő kapcsolatok elvei, módszerei és mechanizmusai
- „A társadalmi struktúra a társadalom emberi viszonyokban megjelenő, a tevékenységek elkülönültségében és összefüggésében feltárulkozó termelőtevékenységet, az azt szabályozó érdekviszonyokat és politikai intézményesültséget egyaránt magába foglaló viszonyok összességét jelenti” (Kolosi, 1972).

Andorka (2002) által használt alapfogalom meghatározások:
•	Társadalmi szerkezet: a társadalmon belüli különböző pozíciók közötti viszonyok Pl.: vállalatvezető-szakképzetlen munkás. (a vállalatvezető utasításokat adhat a munkásoknak és a vállalatvezetőnek jóval magasabb a jövedelme, mint a munkásoknak.)
•	A társadalmi szerkezeten belül státuszok vannak, a státuszok betöltői meghatározott szerepek szerint viselkednek, és ezek a szerepek meghatározott viszonyokat írnak elő az őket betöltők számára. Pl.: a bérmunkás köteti a vezetők utasításait. 
•	A különböző pozíciók kategóriákba sorolhatók (vagyoni állapot, társadalmi munkamegosztásban elfoglalt hely, szűkös javakhoz való hozzájutás módja és mértéke szerint)  a kategóriák között érdekellentétek állnak fenn.

Milyen kérdéseket vizsgálhat a szociológus a társadalmi szerkezeten belül? Pl.:

1.	Hogyan befolyásolja a társadalmi szerkezetben elfoglalt pozíció az egyes emberek életét?
30 éves bányász valószínű kevesebb ideig él, mint a 30 éves tanár
Szegények ugyanazokért a javakért többet fizetnek, többet dolgoznak.
A társadalmi helyzet nagymértékben meghatározza, hogy az egyén kikkel barátkozik, kivel házasodik össze.
A társ. helyzet meghatározza az egyén életmódját, hogy mit olvas, milyen zenét hallgat, milyen sportot űz, hogy tölti évi szabadságát, stb.
Pl: egy 40 éves férfi orvosnak 12 % esélye van arra, hogy a 60. születésnapja előtt meg fog halni, az elektroműszerésznek 16, a bányásznak 26, a mezőgazdasági fizikai dolgozónak 27 % ugyanez az esély.

2.	Különböző osztályok és rétegek életmódjában milyen eltérések vannak?

3.	Hány társadalmi kategóriát különböztethetünk meg? Melyek ezek a kategóriák, és azokat osztályoknak, rétegeknek stb. nevezik-e? Minek alapján különülnek el egymástól?

4.	Hogyan változik a társadalmi szerkezet? 

5.	Kik az uralkodó osztályok? 

NEM KELL!!!!!!!!
- kérdések: 
•	miként működik a társadalom? Iskolarendszer, szociálpolitika, jövedelempolitika stb.?
•	milyen viszonylatrendszerek segítségével?
•	milyen módon történik a társadalmi újratermelés?
•	Mik a társadalom működésének mélyebb törvényszerűségei?
- analitikus jellegű fogalom
- Az alábbi mechanizmusokat kell elemeznünk:
	a) hogyan történik a javak újratermelési folyamata; milyen a politika, az állam és az egyes gazdálkodási egységek viszonya, és ez milyen munkamegosztási-, érdek- és hatalmi viszonyokat hoz létre;
	b) hogyan működnek a gazdaság csak közvetve szabályozott szférái, a munkaerőpiaci viszonyok, és a második gazdaságbeli lehetőségek miként módosítják a különböző társadalmi csoportok helyzetét, miként függ össze egymással a decentralizált (szétosztott) redisztribúció (osztás) és a piaci automatizmusok által szabályozott szféra;
	c) hogyan történik az egyenlőtlenségek spontán újratermelődése, milyen ebben a szélesen értelmezett származás, az egyéni és családi életutak szerepe;
	d) miként képes az iskolarendszer, a szociálpolitika, a jövedelempolitika, a szélesen értelmezett társadalompolitika beavatkozni az egyenlőtlenségek spontán újratermelődésébe és milyen ennek a beavatkozásnak a hatása;
	e) a történelmileg öröklött strukturális sajátosságok miként épültek bele a jelenlegi társadalomszerkezetbe
módszertanilag: 
-	a társadalmi struktúra egy társadalom működését, a társadalmi viszonyok újratermelődési módját, egy társadalom integrációs sémáját jelenti.
-	Empirikus tényekből építhető elméleti módszertanra van szükség (szociológiai, közgazdasági, történeti, politológiai szempontok)
-	a társadalmi struktúra csak történetileg létezik; lehetetlen egy „eszmei időpont” megállapítása
8.	
A társadalmi rétegződés rendszerei

A rétegződés négy alapvető rendszere: a rabszolgaság, a kasztrendszer, a rendi tagolódás és az osztálytagozódás.

•	A rabszolgaság az egyenlőtlenségnek olyan szélsőséges formája, amikor egyes embereket mások a szó szoros értelmében birtokolnak. A rabszolgatartás jogi feltételei jelentős mértékben különböztek az egyes társadalmakban. Olykor a rabszolgáknak lényegében semmilyen jogot nem biztosítottak - mint például az Egyesült Államok déli államaiban -, más esetekben viszont inkább a szolgákéhoz hasonlított a helyzetük. A rabszolgaság intézménye gyakran váltott ki ellenállási mozgalmakat, lázadásokat az alávetettek körében. Mióta Észak- és Dél-Amerikában valamivel több mint egy évszázaddal ezelőtt a rabszolgákat felszabadították, a rabszolgaságot mint formális intézményt fokozatosan felszámolták, s mára szinte teljesen eltűnt az egész világon.
•	A kasztrendszer (tisztaság, tisztátalanság)az indiai szubkontinens kultúráihoz kapcsolódik. Maga a "kaszt" szó nem indiai, hanem a portugál "casta" szóból ered, amelynek jelentése faj vagy tiszta eredet. Az indiaiaknak nincs egyetlen általános szavuk az egész kasztrendszerre, hanem egy sor különböző szóval írják le annak különböző aspektusait. A kasztrendszer rendkívül összetett és területről területre más a szerkezete - olyannyira bonyolult, hogy valójában nem is alkot egységes rendszert és csak különböző hiedelmek és gyakorlatok laza kapcsolathálóiról beszélhetünk. Bizonyos alapelvek azonban meglehetősen általánosak. Az ember kasztban elfoglalt helye az élet majdnem minden vonatkozását megszabja az engedélyezett étrendtől kezdve az öltözködésig, az iskoláztatásig és a házastárs kiválasztásáig. Az érintettek pozícióján sem házassággal, sem egyéni erőfeszítéssel nem lehet változtatni. Olyan csoport ez, amelynek tagsága mereven az öröklésen alapul. A mobilitás szinte lehetetlen. A kaszt fogalmát olykor Indián kívül is használják, amikor két vagy több etnikai csoport jelentős mértékben elszigetelődik egymástól, s ahol döntő szerepet játszanak a faji tisztaság fogalmai.
•	A rendi tagozódás (arisztokrácia, nemesség, papság, közemberek (jobbágyok, szabad parasztok, kereskedők, kézművesek)az európai feudalizmus részét képezte, de létezett sok más tradicionális civilizációban is. A rend egy társadalom népességének egy olyan jogilag meghatározott szegmensére utal, amelynek törvénybe foglalt külön jogai és kötelezettségei vannak. Európában a legmagasabb rendet az arisztokrácia és a nemesség alkotta. A papságnak, amely külön rendet alkotott, alacsonyabb volt a státusza, de rendelkezett bizonyos kiváltságokkal. A később harmadik rendnek elnevezett réteget a közemberek - jobbágyok, szabad parasztok, kereskedők és kézművesek - alkották. A kasztrendszertől eltérően a rendek között bizonyos mértékig elfogadták a házasodást és lehetőség nyílt némi személyes mobilitásra.
•	Az osztálytagozódáson (felsőosztály, középosztály, munkásosztály, parasztok) alapuló rétegződési rendszerek (osztályrendszerek) sok szempontból eltérnek a rabszolgaságtól, a kasztrendszerektől és a rendi tagolódás különböző formáitól. A négy legfontosabb különbség a következő:
- Az osztályok jogi vagy vallási rendelkezések alapján nem különülnek el, az osztály-hovatartozás jogilag vagy szokásjog alapján nem öröklődik. Az osztályok közötti határokat sohasem lehet világosan meghúzni. A különböző osztályok közötti házasságokat semmiféle formális szabály nem tiltja.
- Az egyén - részben - saját teljesítménye révén kerül egy adott osztályba, nem pedig egyszerűen a születésénél fogva. A társadalmi mobilitás - az osztályrendszerben történő felfelé és lefelé irányuló mozgás - sokkal nagyobb mértékű, mint a többi rétegződési rendszerben.
- Az osztálytagozódás alapját az egyének csoportjai közötti gazdasági különbségek alkotják.
- Az osztályrendszerek leginkább személytelen kapcsolatok révén működnek. Így például az osztálykülönbségek nem kis részben a jövedelmi és munkafeltételekben megmutatkozó egyenlőtlenségeken alapulnak.

9.	
A társadalmi rétegződés elméletei: harmónia-, konfliktus-, csere-, kényszer; konzervatív és radikális. Írjon példát képviselőikre.

a) Harmónia-, konfliktus-, csere- és kényszerelméletek
- harmóniaelméletek: az emberi társadalmakat alapvetően a tagok együttműködése jellemzi, a konfliktus csak kivételes és diszfunkcionális jelenség.
- konfliktuselméletek: minden emberi társadalmat alapvetően jellemez a konfliktus, és ez nem szükségképpen káros jelenség, mert a konfliktusok viszik előre a társadalmi fejlődést.
- csereelméletek: a társadalom tagjai egymással javakat cserélnek (anyagi, pénzben mérhető, eszmei, szellemi javak, pl.: megbecsülés, engedelmesség, szeretet, segítség).
- kényszerelméletek: a hatalommal rendelkezők által az elnyomottakkal szemben alkalmazott kényszer jellemzi a társadalmakat, a javak átadása kényszer fenyegetése alatt történik.

b) Konzervatív és radikális elméletek
- konzervatív elméletek – harmóniaelmélet hívei: a status quo fenntartása kívánatos
	képviselők:	Adam Smith (a piac mint láthatatlan kéz összhangba hozza a gazdasági élet minden szereplőjének érdekeit.)
			strukturalista – funkcionalista irányzat – Davis és Moore (Eszerint a társadalomban különféle funkciók ellátásáról, munkafeladatok elvégzéséről kell gondoskodni. Ezek a funkciók eltérően fontosak a társadalom számára (pl.: az orvos funkciója fontosabb, mint a segédmunkásé), továbbá eltérő színvonalú képességek és ismeretek szükségesek az elvégzésükhöz. Ahhoz, hogy a társ. érdekében a legmegfelelőbb emberek kerüljenek a fontosabb és nagyobb képzettséget igénylő funkciókba, azokat jobban meg kell fizetni, jobban meg kell becsülni. Ezért a rétegek közötti jövedelemkülönbségek vagy tágabban értelmezve privilégiumkülönbségek indokoltak, „funkcionálisak”, a társ. jó működéséhez szükségesek).
- radikális elméletek – konfliktuselméletek hívei: törekvés a társadalom minél előbbi megváltoztatására
	képviselők:	Marx és Engels – osztályharcok (a társadalmak története az osztályharcok története, minden társadalomban az uralkodó , kizsákmányoló osztály és az elnyomott, kizsákmányolt osztály harcolt egymás ellen. Az uralkodó fenn akarja tartani a társadalmi-gazdasági rendszert, a kizsákmányolt osztály pedig meg akarja azt dönteni.  megvalósulhat az igazságos társadalom).
				Pareto – az elitek körforgása (hatalmon lévő régi elit és a hatalom megszerzésére törekvő új elit közti harcban látta az alapvető konfliktust).

- A két elmélet között: G. Lenski (1966) – az egyenlőtlenség alapvető forrása a hatalom. (Hogy a társ. hatékonyan működhessen, és a konfliktus következtében ne omoljék össze, a hatalmat birtokló osztály kénytelen arra törekedni, hogy hatalmát legitimizálja. A többlettermék egy részét is át kell hogy engedje a hatalom nélkülieknek, továbbá a nyílt erőszak helyére intézményesített (alkotmányos) hatalomgyakorlási formákat hoz létre, valamint propagandával és ideológiával próbálja hatalmát elfogadtatni. Középosztály kialakulása és megerősödése).

10.	
Mutassa be Marx és Engels, és Max Weber társadalomszerkezet elméletét!

c) A társadalmi szerkezet kategóriáinak elméleti alapjai
Kérdés: Mi alapján definiálják a társadalmi szerkezet kategóriáit (osztályok, rétegek)?

Marx és Engels: termelőeszközökhöz való viszony (rabszolgatartók, nagybirtokosok, tőkések  rabszolgák, jobbágyok, bérmunkások).
M. Weber: 	
1. gazdasági dimenzió (termelőeszközökhöz való viszony + munkaerő-piaci helyzet /foglalkozás/ –szakképzettek jobb helyzetben vannak a szakképzetleneknél) → ezt a dimenziót nevezte osztálynak v. gazdasági osztálynak
2. hatalom (Weber szerint a politikai hatalom nem szükségképpen függ össze a tőketulajdonnal.)
3. rend – lényege a megbecsültség (alapja az előkelő életvitel, életmód)
életmód, hivatás alapján, örökletesség, politikai v. hierokratikus rendek

Másik művében háromféle osztályt különböztet meg:
birtok szerinti osztály:
	pozitív privilégiumokkal rendelkezők (járulékosok)
	tulajdonosok, középrendi osztályok
	negatív privilégiumokkal rendelkezők (munkások)
jövedelem szerinti osztály:
	pozitív privilégiumokkal rendelkezők
	szakképzettek, hivatalnokréteg
	negatív privilégiumokkal rendelkezők (pl. szakképzetlenek)
társadalmi osztály:
	kiváltságosok
	alkalmazottak osztályai
	Kispolgárság
	munkásság
A. Giddens – a társadalmi mobilitást illetve kizárást tekinti az osztályviszonyokat strukturáló tényezőnek.

11.	
Mutassa be P. Bourdieu háromdimenziós társadalomszerkezet elméletét!

P. Bourdieu
Gazdasági tőke
Kulturális tőke:	inkorporált : személyes képességek, műveltség, nyelvismeret, problémamegoldó képesség, minden, ami személyes képesség (ki milyen családból származik)
			Tárgyiasult: kulturális javakkal ellátottság (könyvek, CD, színház bérlet)
			Intézményesült: kulturális kompetencia (hozzáértés)
Szociális tőke: kapcsolati tőke (társ. Kapcsolat) átválthatók – gazdasági tőkévé konvertál (aki pl. jó kapcsolatokkal rendelkezik, az könnyen válik pénztőkéssé. Aki nagy kulturális tőkével rendelkezik, az – ha kívánja – könnyen jut jelentős vagyonhoz).
Aki nem tud az uralkodó osztály kulturális követelményeinek megfelelően viselkedni, és aki nem rendelkezik megfelelő kapcsolatokkal az uralkodó osztályban, azt nem fogadják be, nem hagyja érvényesülni az uralkodó osztály. 

12.	
Fejtse ki, hogyan befolyásolhatja a társadalmi helyzet az egyén életét, nézeteit, esélyeit! Állításait támassza alá konkrét szociológusokra történő hivatkozásokkal.

A társadalmi helyzet hatása az egyén életére, nézeteire
Kérdés: Hogyan befolyásolja a társadalmi szerkezetben elfoglalt pozíció az egyes emberek életét
Max Weber – A társadalmi pozíció meghatározza az egyes emberek életesélyeit.
Az életesélyek annak a valószínűségét jelentik, hogy az egyén élete folyamán magas vagy alacsony jövedelemhez jut, milyen iskolai végzettséget szerez, ill. gyermekei milyen iskolai végzettséget fognak szerezni, milyen valószínűséggel kerül börtönbe. Még szűkebben értelmezve az életesélyeket: várható élettartam, fizikai és lelki egészségi állapot, javak ára, barátkozás, házasság, egyház, életmód, politikai preferenciák
30 éves bányász valószínű kevesebb ideig él, mint a 30 éves tanár
Szegények ugyanazokért a javakért többet fizetnek, többet dolgoznak.
A társadalmi helyzet nagymértékben meghatározza, hogy az egyén kikkel barátkozik, kivel házasodik össze.
A társ. helyzet meghatározza az egyén életmódját, hogy mit olvas, milyen zenét hallgat, milyen sportot űz, hogy tölti évi szabadságát, stb.

Pl: egy 40 éves férfi orvosnak 12 % esélye van arra, hogy a 60. születésnapja előtt meg fog halni, az elektroműszerésznek 16, a bányásznak 26, a mezőgazdasági fizikai dolgozónak 27 % ugyanez az esély.

13.	
A magyar társadalom rétegződésének történelmi meghatározottsága – Kiegyezés – II. Világháború

Szakaszok
1.	Kiegyezés (1867) – I. Világháború
2.	I. Világháború – II. Világháború
3.	II. Világháború – 1956
4.	1956 – Rendszerváltás
5.	A mai magyar társadalom rétegződése
Előzmények:
17.-18. sz. Nyugat-Európa - polgárosodás
	Nagy földrajzi felfedezések
	Nagy Britannia – bekerítések, iparosodás
16. sz. – Magyarország
	Werbőczy Hármaskönyve (1514) – jobbágyok 	röghözkötése
	Rendi társadalom konzerválása (az elkanyarodás 	politikája)

1. Kiegyezés (1867) – I. Világháború
(Kiegyezés: Ausztria-Mo. külügy, hadügy, pénzügy közös, a többi a magyar királyság saját dolga – függetlenek voltak)
-	Polgárosodás megindulása külső szívóhatásra
-	Kapitalizálódás indul meg külföldi tőkével, tőkéssel és munkással, de a föld továbbra is a földbirtokos kezében maradt. 
		külföldön kereslet: magyar gabona, szarvasmarha
	→	infrastruktúra (felszereltség)
	→	ipari fejlődés (malomipar - a világon 2. helyen állt - , gépgyártás)
	→	fontos útvonalak kiépülése:
			Marhaútvonal: Bécs – Bp. – Debrecen
			Gabonaútvonal: Szabadka – Bp. – Bécs

KETTŐS TÁRSADALMI STRUKTÚRA (Erdei Ferenc)
XIX sz.-ig
Rendi társadalom: /a földhöz való viszony számít/
1.	arisztokrácia
2.	középbirtokosok
3.	egyház, katonaság, államigazgatás
4.	kisbirtokosok, tanítók
5.	kisparasztok, zsellérek, cselédek, nincstelenek (autarchiás parasztgazdaság)

Polgári társadalom:
1.	nagyburzsoázia, tőkés (ipar, bank)
2.	középburzsoázia, szakértelmiség (mérnök, orvos, ügyvéd, újságíró, művész)
3.	munkásosztály
	parasztság – árutermelő parasztgazdaság)

Kapcsolat van a két tagozódás között. Bele lehet születni a rendi társadalmakba, a polgári társadalmakba belekerülnek az emberek. Egy társadalomban kettős értékrend.

2. I. Világháború – II. Világháború
- Osztrák-Magyar Monarchia széthullása: Előtte munkamegosztás volt: Ausztria nehézipar, Cseh: kristályok, könnyűipar, Mo. megzőgazd. 
- Trianon (1920)
- Numerus Clausus (1920): zsidó törvény: A tanuló zsidók számának megszabása 5%
- Az 1. rendszer továbbélése
	rendi társadalom – paternalista rendszer, kapcsolati tőke 	dominanciája, + kulturális és gazdasági tőke)
	polgári társadalom – tudás dominanciája, gazdasági tőke 	átváltása kulturális tőkére, majd vissza gazdasági tőkére.

A mai Magyarországot KETTŐS TÖRTÉNETISÉG határozza meg:
		1. Kiegyezés – II. Világháború
		2. II. Világháború – 1956

14.	
A magyar társadalom rétegződésének történelmi meghatározottsága – II. Világháború – 1956-os forradalom

A mai Magyarországot KETTŐS TÖRTÉNETISÉG határozza meg:
		1. Kiegyezés – II. Világháború
		2. II. Világháború – 1956

3. II. Világháború – 1956-os forradalom
- a társadalom struktúráját és a rétegződést a szovjet hatás alakítja
- arisztokrácia – gazdasági és politikai hatalom elvesztése, kitelepítések
- nagyburzsoázia – üzemek állami tulajdonba kerültek
- társadalomszerkezet:
		1. A politikai hatalmat gyakorló kis csoport (MDP)
		2. politikailag alávetett nagy tömeg

Redisztributív rendszer: az állami elvonás és újraelosztás rendszere
-	elvonás: adórendszer
-	visszaosztás: villamosítás, gyárak, iskolák, úthálózat, vasút, ingyenes közoktatás, egészségügyi ellátás
→ egyenlőtlenségek! Gazdaság, politika, kultúra	város↔falu (drágább a gáz, az áram)
város fejlesztések →falunak már nem maradt pénz

-	az állam közvetlen hierarchikus kapcsolatban áll az egyes termelési egységekkel.
15.	
A magyar társadalom rétegződésének történelmi meghatározottsága – 1956-os forradalom – 1990 (Ferge Zsuzsa, Kolosi Tamás)

1956 után
- változás kezdődik a társadalmi struktúrában – hatalom differenciálódása
	MSZMP – Kádár János
	Minisztériumok
	Csoportok érdekérvényesítése
- 2. gazdaság megjelenése
	- több mezőgazdasági termék
	- jobb életlehetőségek, életkilátások
	- kompenzáló hatás
	- hatás a magyar társadalom rétegződésének változására

1. A magyar társadalom rétegződése a II. Világháború után

Szocialista társadalom rétegződési viszonyai:
1. Sztálin – két osztály, egy réteg

alapja: termelőeszközökhöz való viszony
osztályok: munkások, parasztok
réteg: értelmiség v. szellemi réteg

A szocialista társadalmak szerkezetét és rétegződését úgy lehet leírni, hogy abban a termelőeszközökhöz való viszony alapján 2 osztályt lehet megkülönböztetni, a munkásosztályt és a parasztságot, és 1 réteget, az értelmiséget. (60-as évekre: 2 osztály, 2 réteg – kisárutermelőkkel bővül)

A megközelítés alapja:
- marxi ideológia
- cél: osztálynélküli társadalom
- ideológiai funkció:	nivellál
					elfedi a konfliktusokat
					rejtett értékhierarchia

Kritika: 	egysíkú
		empíria hiánya
igény (1963):
-	munkamegosztással vizsgálni a társadalmi egyenlőtlenségeket
-	sok tényező
-	empirikus vizsgálat

2. Ferge Zsuzsa (1967) - Munkajellegcsoportok
Ferge Zsuzsa a foglalkozások jellege alapján végezte az elkülönítést. Rétegmodellnek is nevezik. 

Kiindulópontok:
-termelőmunka  munkamegosztás  társdalmi tagozódás
-statisztikailag leírható csoportok létrehozása
-a munkamegosztást munkajellegcsoportokkal mérjük
-8 dimenzió
Elméleti dimenziók	Mérés	
1. Tulajdonviszony
kapitalizmus vs. szocializmus	1. állami
2. szövetkezeti
3. magán	
2. vezetés és hatalom
- irányító/irányított
- hatáskör – országos/helyi
- pozíció/személy	vezető/vezetett	
3. szakképzettség/tudás/isk. rendszer
- iskolai végzettség
- tudás nagysága
- tudás minősége	tudásszintek:
1. egyetemi/főiskolai
2. középfokú/technikum
3. befejezett általános iskola
4. alacsonyabb	
4. rendszeresség
társadalmi munkamegosztásba való bekapcsolódás 	1. rendszeres munkaviszony, teljes foglalkoztatottság
2. rendszeres, nem teljes
3. nem rendszeres, nem intézményesült	
5. mezőgazdasági/nem mg-i.	1. mezőgazdasági
2. nem mezőgazdasági	
6. képességek jellege	1. szellemi foglalkozás
2. fizikai foglalkozás	
7. alkotó-/rutinmunka	1. alkotó munkák
2. rutin munkák	
8. munka tárgya	1. termelő munkák
2. nem termelő munkák	

Összevonva:
1. vezető és szellemi
2. középszintű szellemi
3. irodai
4. szakmunkás
5. betanított munkás
6. segédmunkás
7. mezőgazdasági dolgozó
8. hivatalsegéd
9. alkalmi napszámosok
10. nyugdíjas

14 munkajellegcsoport:
1. államigazgatás/gazdasági vezető
2. magasan kvalifikált szellemi
3. középszintű szellemi
4. irodai dolgozók
5. termelő szakmunkás
6. más ágazaton belüli szakmunkás
7. betanított termelő munkás
8. betanított más ágazatban dolgozó munkás
9. segédmunkás
10. hivatalsegéd
11. állami gazdaságok mg.-i munkásai
12. TSZ tagok
13. egyéni termelő, paraszt
14. mezőgazdasági napszámosok

Hiányzó dimenziók:
1. előzménydimenziók
	a) származás
	b) lakóhely
2. következménydimenziók
	a) jövedelem
	b) presztízs
3. társadalmi munkamegosztástól független dimenziók
	a) demográfiai (kor, nem, család nagysága)
	b) vallás, etnicitás
Eredmények: 
Hogyan befolyásolja a munkajellegcsoportokhoz való tartozás az életvitelt, az életkörülményeket?
1.	gazdasági/anyagi viszonyok
2.	kultúra
3.	életmód
a.	lakásviszonyok
b.	fogyasztási struktúra összetétele
c.	tevékenységi körök
Jelentőség:
-	Kimutatta, hogy a szocializmusban nagy egyenlőtlenségek vannak
-	Nem a munkásosztály a vezető!
-	Fontos elméleti vita szociológia újjászületése Mo-n.
Kritika: csoportok nem elég homogének; sok esetben önkényesek a munkajellegcsoportok.

3. Szelényi Iván – Konrád György (1974): Az értelmiség útja az osztályhatalomhoz

Kérdés: Vannak-e osztálykonfliktusok az elvileg osztálynélküli szocialista társadalomban?
Vizsgálat tárgya: életmódmutatók és lakáshoz jutási stratégiák
Kizsákmányoló osztály (vezetők) és kizsákmányolt osztály (munkásság)

4. Gábor – Galasi – 2. gazdaság
Első gazdaság: 		állami szektor
Második gazdaság: 		1. legalizált magánszektor
				2. háztáji
				3. ingatlankiadás
				4. jatt, borravaló
				5. illegális jövedelmek

Eredmények: - lakosság 75%-a részt vesz benne
     - legjelentősebb: kiskert, háztáji
		     - szellemi foglalkozásúak nem kapcsolódnak be (szabadidő-orientáltak)

A második gazdaság hatását megpróbálta két elmélet feldolgozni:
1. Szelényi Iván két háromszög modellje
2. Kolosi Tamás L modellje

Szelényi Iván két háromszög modellje

				1
					
					         2
				3
					         4

			   6		5       7

a) állami szektorban való részvétel alapján létrejött társadalmi struktúra
b) második gazdaság alapján létrejött társadalmi struktúra

1. Káder elit
2. új vállalkozók
3. bürokratikus középosztály
4. maszek, önállók
5. állami szektor dolgozói akik bekapcsolódnak a második gazdaságba
6. redisztributív munkás
7. magánszektor alkalmazottai

A második gazdaság:
	- Gazdasági csoda
-	fontos struktúraképző elem

16.	
A mai magyar társadalom rétegződése – Kolosi Tamás rétegződésmodellje (Terhes babapiskóta)

Kolosi Tamás L modellje

Redisztributív
								mindkettőben
	1						8

					9
	2
			10	

	3		   7		6		5		4

									piaci

1. politikai államigazgatási vezetők
2. redisztributív középvezetők, alkalmazottak
3. redisztributív szektor szakképzetlenei
4. magánvállalkozók
5. „látens” magánvállalkozók
6. kisárutermelők
7. második gazdaság szakképzetlenei
8. menedzser, gazdasági vezetők
9. értelmiség, szakmunkásság
10. közepes jövedelműek, alkalmazottak, akik mindkettőben részt vesznek

70-es évek: a második gazdaság struktúraképző
80-as évek: a második gazdaságnak kompenzáló szerepe van
Kolosi Tamás (1982): Tagolt társadalom

- nagymintás adatfelvétel
- több dimenzió az egyenlőtlenségi rendszerben (elmélet)
- módszertani elmozdulás (matematikai statisztika)
- 2. gazdaság hatásának vizsgálata

8695 család, többszörösen rétegzett véletlen minta
Speciális minták: elit, kisiparosok, cigánytelepek lakói, munkásszállások lakói, csövesek
Központi fogalom: státusz – a társadalmi rétegződés dimenzióiban elfoglalt hely

Dimenziók:
1. érdekérvényesítés
2. munkamegosztási státuszindex
	foglalkozás, munkakörülmények (egyhangú v. monoton, szellemi v. fizikai, beosztott v. főnök stb…
3. második gazdaságban elfoglalt dimenzió (intenzitás – jövedelem)
4. területi egyenlőtlenségek (településtipológia, lakóövezeti besorolások) – nemcsak a lakóhely, hanem az övezet, belváros, ipartelep, stb. 
5. lakáshelyzet (komfortosság, tágasság, lakáshasználat)
6. anyagi helyzet (vagyon, jövedelem)
7. fogyasztási státusz (táplálkozás, higiéniás termékek, szolgáltatások, ajándékozási és vendéglátási szokások
8. kulturális életmód dimenzió (egyéni iskolai végzettség, tömegkultúrában való részvétel, kulturális intézmények, olvasás gyakorisága, kulturális háttér paraméter, üdülés, szabadidős szokások)

7-fokú index a dimenziók mentén (faktoranalízis)
Elemzés:
1. státuszindexek eloszlása
2. korrelálás → státuszinkonzisztencia (valakinek magas iskolai végzettsége van de panelban lakik, vagy alacsonyiskolai végzettség →nagy vagyon)
3. csoportok meghatározása (klaszteranalízis)

12 státuszcsoport (egyenlőtlenségek hierarchikus rendszere)
1. elit
2. városias felső
3. falusias felső (fogyasztási, kulturális státusz elmarad a 2-től)
4. falusias jómódú munkás
5. városias jómódú munkás
6. városias középréteg
7. jó érdekérvényesítő közép
8. érdekérvényesítő alsó
9. jó anyagi helyzetű falusias alsó (jó háztájizók)
10. városias alsó
11. enyhén depriváltak
12. deprivált csoportok

Megállapítások:
-	a státuszhierarchia domináns elrendező elv a társadalomban
-	nagyfokú a státuszinkonzisztencia
-	a társadalmi rétegződés egy 5-fokú rétegződésként ábrázolható
-	második gazdaság kompenzáló szerepe

elit

Átlagnál jobb nagyobb társaság

Átlag /kis létszám/

Átlagnál rosszabb nagyobb társaság

depriváltak

A rendszerváltás hatása, a társadalmi rétegződés változásai

Vita: „Dél-amerikanizálódás” vs. „Középosztályosodás

Álláspontok:
Ferge Zsuzsa: szakadás a társadalomban
Andorka Rudolf: jövedelmi különbségek növekedése
Kovács Imre (mérsékelt álláspont): középrétegesedés v. kispolgárosodás

Kolosi Tamás (radikális álláspont): Ny-i társadalomszerkezet felé haladunk

elit

Terhes babapiskóta

középréteg

szegények

Rendszerváltás után:
- Jövedelmi változások
- foglalkoztatási csoportok, munkajelleg (munkanélküliség, korkedvezményes nyugdíj, nagyfokú vállalkozói létszám)
- munkajellegcsoportok változása

A rendszerváltás nyertesei és vesztesei

Nyertesek

Redisztributív szektor				második gazdaság

Politikai tőke			sikeres megalapozás		másodállás

Idősek		osztályvezető
(nyugdíj)	helyettesek

politikában		piac			piac		kivonul
marad
				gazdasági elit

Vesztesek

-	akik nem tudtak váltani
-	rosszul döntöttek
o	a redisztributív rendszerből fakadó létbiztonság elvesztése – nyugdíjasok, munkanélküliek, inaktívak, gyerekek, falusi lakosok, romák, elváltak, egyedülálló szülők, változókorúak. (főleg alacsony iskolai végzettségű nők)
o	redisztributív rendszerben bent maradtak – alsóvezető rétegek, szellemi dolgozók

17.	
Társadalmi egyenlőtlenség, esélyegyenlőtlenség, egyenlőség, méltányosság, igazságosság. A társadalmi egyenlőtlenség dimenziói.

a) társadalmi egyenlőtlenség
	A társadalmi pozíciók közötti egyenlőtlenségek
Az egyenlőtlenségek dimenziói:
		Jövedelem
		Vagyon
		Munkakörülmények
		Lakásviszonyok
		Lakóhely környezete
		Műveltség
		Szabadidő mennyisége és eltöltésének módja
		Egészségi állapot
		A társadalmi pozíciókba való bejutás egyenlőtlenségei - 	esélyegyenlőtlenség
b) egyenlőség		az aktuális pozíciók egyenlősége: a társadalom minden tagjának az
adott időszakában azonos a jövedelme, a vagyona, lakásviszonyai, stb. 
az esélyek egyenlősége: A társadalom minden tagjának, legalábbis életpályája elején egyenlő esélye van arra, hogy a jövedelem, vagyon, lakáskörülmények, szempontjából kedvező pozíciót elérje

c) méltányosság
A társadalom tagjai akkora javadalmazásban, jutalomban, vagyis jövedelemben, megbecsülésben részesülnek a társadalom részéről, amely arányos a társadalom érdekében végzett szolgálatukkal, a közjóhoz való hozzájárulásukkal. „annyit kapunk, amennyit leteszünk az asztalra.”
„meritokrácia”
d) igazságosság
azok az egyenlőtlenségek, jövedelemkülönbségek, amelyeket egy hipotetikus kiinduló helyzetben, amikor még senki sem tudja, hogy a jobb módúak vagy a szegények közé fog tartozni, a társadalom minden tagja elfogadhatónak tartana.

18.	
A szegénység meghatározása, fajtái. Depriváció. Hátrányos helyzet, többszörösen hátrányos helyzet.

e) szegénység
hagyományos fajtájú hátrányos helyzet; alacsony jövedelem és ebből adódó egyéb hátrányok (pl.: nem megfelelő táplálkozás, rossz lakásviszonyok stb.)
	abszolút – ha az egyén vagy a család létminimum alatt él
	relatív – erős elmaradás az adott társadalom átlagos viszonyaitól (nem annyira szegény, hogy ne egyen, fűtsön, csak pl. fekete-fehér TV, trabant) vagy elfogadott a csak a 8 általános elvégzése. Az egy főre jutó jövedelem kevesebb mint az átlag 60, 50, vagy 40%-a. Némelykor egyszerűen a egy főre jutó jövedelem szerint sorba rakott egyének vagy családok „alsó” 10% -át (decilis) vagy 20%-át (kvintilis) tekintjük relatív szegényeknek.
f) depriváció
szimbolikus javaktól (pl. kulturális, intellektuális, pszichikai és hatalmi) való megfosztottság; tágabb mint a hagyományos szegényfogalom (pl.: magányos idős asszony, v. alacsony iskolai végzettségű személy) 
A deprivált személy vagy család nélkülöz valamit, ami az adott társadalomban nagy többségnek rendelkezésére áll, vagy amit az adott társadalomban mindenki számára kívánatos elérendő minimumnak tartunk. Tágabb körű, mint a hagyományos szegénység. Pl.: gyermek szülői szeretettől való megfosztottsága.
g) hátrányos helyzet
- depriváció magyar fordítása
- relatív lemaradás
- nemcsak jövedelmi, hanem egyéb hátrányokra is vonatkozik (pl. elmagányosodás)

h) többszörösen hátrányos helyzet
egynél több hátrány (különösen nehéz kiemelkedni, pl.: alacsony jövedelem, rossz egészségi állapot).
A hátrányok halmozódása különösképpen megnehezíti az azokból való kiemelkedést.

19.	
A szegénység és depriváció vizsgálatának módszerei Magyarországon. Létminimum.

2. Módszerek
a) háztartásijövedelem-felvétel (KSH) – a háztartás összes jövedelme, háztartások által elfogyasztott termékek
b) háztartáspanel-felvétel (TÁRKI, BKE Szociológia Tanszéke) – ugyanazokat a háztartásokat és személyeket szám szerint kb. 2000 háztartást évről évre felkeresik, és róluk kérdőíveket töltenek ki. Az adatfelvételek mintája sokkal kisebb, mint a KSH háztartásijövedelem-felvételeinek mintája, ezért az adatokból levont következtetéseknél óvatosabban kell eljárni. Viszont a paneljelleg lehetővé teszi, hogy a háztartások és személyek helyzetében évről évre bekövetkező változásokat is elemezzük. Vizsgálhatjuk továbbá azt is, hogy milyen események – pl. munkanélkülivé válás, nyugdíjba vonulás, gyermek születése, válás – játszanak szerepet a szegénységbe süllyedésben és a szegénységből való kiemelkedésben.
c) létminimum (olcsó étrend, ami éppen kielégíti a minimális kalóriaszükségletet, tételenként kiszámítjuk a többi kiadást (tisztálkodás, ruházkodás stb., vagy arányosítunk – szorozzuk az étrend költségét).
	szegénységi küszöb (amely alatt szegénynek tekintjük a háztartásokat és személyeket). 
		Létminimum (egy főre jutó háztartási jövedelem valamely szintjén kell meghatározni.)
			súlyok = fogyasztási egységek v. ekvivalenciák (bizonyos kiadások együttesen jelentkeznek a háztartásnál – fűtés – tehát ha több háztartástag van, akkor egy tagra kisebb kiadás jut. Elő szokott fordulni, hogy életkor szerint különböző súlyt adunk az egyes személyeknek, továbbá a angyobb háztartásokban a többedik háztartástagok kisebb súllyal szerepelnek.)
d) jövedelmi decilisek eloszlása (%-os részesedés az összes jövedelemből)

3. Elméletek
a) Az elfogadható egyenlőtlenség mértéke
	1. Az egyenlőtlenségek szükségszerűek, sőt kívánatosak (19. sz. Szociáldarwinizmus) 
		a) elitista álláspont: (A társadalomban szűk elitek állnak szemben a tömegekkel, ezek az elitek az átlagnál tehetségesebbek, intelligensebbek, ők viszik előre a gazdaság, a társadalom, a kultúra fejlődését, ezért magas jövedelmeket érdemelnek.)
		b) libertariánus álláspont (minden társadalmi beavatkozás a fennálló jövedelemelosztásba a szegényebbek érdekében sérti a gazdagok szabadságjogait, így végső soron szolgasághoz, diktatúrához vezet.) 
		c) funkcionalista álláspont (A fennálló jövedelemeloszlás pontosan azt tükrözi, hogy a társadalom tagjai mennyire hasznos funkciót töltenek be a társadalom számára.)
2. Mérsékelt egyenlőtlenség elfogadható, de az esélyek legyenek 	egyenlőek (19. sz. J. S. Mill)
		liberális (USA) vagy szociáldemokrata (Európa) álláspont
(Eszerint méltányos jövedelemkülönbségek elfogadhatóak, amennyiben azok a társadalomnak nyújtott szolgálatok különbségét tükrözik. Az egyenlőtlenség azonban csak addig a határig fogadható el, amíg elősegíti a gazdaság és a társadalom fejlődését azáltal, hogy a társadalom tagjait nagyobb teljesítményre ösztönzi. John Rawis szerint az igazságos társadalom két fő elve: 
a.)A társadalom minden tagjának egyenlő joga van az alapvető szabadságjogok legteljesebb körére addig a határig, amely összeegyeztethető a társadalom többi tagjának hasonló teljes körű szabadságával.
b.)A társadalmi egyenlőtlenségeket úgy kell elrendezni, hogy azok hosszabb távon a legszegényebbek helyzetét is javítsák, továbbá a társadalom minden tagjának egyenlő esélye legyen a kedvező pozíciókba való bejutásra.)
	3. A teljes egyenlőség kívánatos: egalitárius álláspont
		Marx és Engels

20.	
Az egyenlőtlenség és a szegénység okai.

b) Az egyenlőtlenség és a szegénység oka
•	Biológiai adottság (pl.: fehér és fekete gyerekek intelligencia szintje különbözik – nincs bizonyíték, nem igaz, a teszt megbuherált és a feketék nem tudnak válaszolni)
•	Gazdasági-társadalmi rendszer jellege, működése
•	Műveltség és iskolai végzettség közötti hátrányok (az iparosodott társadalmakban a mindennapi élethez meglehetősen széles körű tájékozottság, sok ismeret és gyakorlati jártasság elsajátítása szükséges. Akik ezzel nem rendelkeznek, azok menthetetlenül hátrányos helyzetbe kerülnek a jövedelemszerzés területén, és ennek következtében minden más területen is. A szegények gyermekeinek speciális támogatásával a legeredményesebben lehet a szegénység, különösen annak öröklődése ellen küzdeni.)
•	A szegények rossz testi és lelki egészségi állapota (a krónikusan beteg, rokkant emberek egyszeráen képtelenek nagyobb erőkifejtésre, rendszeres munkavégzésre).
•	Csonka családok
•	„a szegénység kultúrája” elmélet
Oscar Lewis (1968): Sanchez gyermekei
Fábián Katalin (1977): A Makoldi család
Eszerint a szegény rétegbe tartozónak egy egészen különös viselkedési norma-és értékrendszere, vagyis „kultúrája” van. Ez megakadályozza őket abban, hogy a szegénységből kiemelkedjenek, viszont megkönnyíti számukra, hogy a szegénységgel járó terheket elviseljék. Nélküle nem lennének képesek mentális egészségüket fenntartani ezen életkörülmények nyomása alatt. 
•	életciklus jelenség (gyerekszületés, öregedés)
•	demográfiai események miatt (özvegyülés, válás, az átlagosnál több gyermek születése)

21.	
A szegénység Magyarországon – 1945 előtt; a szocialista korszakban – Bokor Ágnes (1987) vizsgálata; deprivációra hajlamosító tényezők.

a) Szegénység 1945 előtt (1911. évi összeírás alapján a lakosság háromnegyede teljesen vagyontalan, szegény. „hárommillió koldus”)
b) Szegénység és egyenlőtlenség a szocialista korszakban
Bokor Ágnes (1987):        „mese”
	Régi típusú szegénység
	Új típusú szegénység
A konkrét társadalom viszonyainak elemzésével dönthetjük el, hogy mi számít depriváltságnak.
Def.: Azok az emberek szegények (depriváltak) a 80-as évek elején Magyarországon, akik a társadalom által nyújtható javak bizonyos köréhez (tudás, hatalom, autonómia, stb.) nem vagy a társadalom többségéhez képest igen csekély mértékben jutnak hozzá, az életfontosságú javakban pedig, legalábbis mennyiségi értelemben, szükségleteiknek megfelelően részesülnek.
A magyar társadalom közgondolkodásából sokáig hiányzott a szegénységfogalom. Okai:
	1. a szegénység szó jelentése a laikus tudat számára
	2. „szigetes” szegénység
	3. egyedi szegénység
	4. előítéletes gondolkodás
	5. hiányzott a politikai tudatból
Vizsgálat: Társadalomtudományi Intézet, 15 000 felnőtt ember (reprezentatív minta), kérdőíves felmérés
Vizsgált egyenlőtlenségi dimenziók: munka, érdekérvényesítés, lakóhely-lakás, anyagi életkörülmények, életstílus, egészségi állapot (deprivált = legalább négy kategóriában depriváció (11%); deprivációval veszélyeztetett – 2-3 mutató (20%)
A deprivációra hajlamosító tényezők:
	Demográfiai tényezők:
		Magas átlagéletkor (többség 60 évnél idősebb)
		20 – 25 évesek
		nők (idősek, egyedüllét)
		gyerekszám (sokgyerekesek)
	Regionális különbségek:
		Budapest – vidék
		Megyék
		Falu-város
	Társadalmi munkamegosztás:
		Iskolázottság
		Munkahely szerinti megoszlás
	Származás és mobilitás
22.	
Jellemezze a szegénység alakulását Magyarországon a rendszerváltás után! Sorolja fel és jellemezze a szegénységi kategóriákat!

c) Szegénység és egyenlőtlenség a rendszerváltás óta
d) Kik a szegények?
1. hagyományos szegények: (már a szocialista korszakban elég pontosan ismertük)
	szakképzetlen munkás
	mezőgazdasági fizikai réteg (alacsony iskolai végzettség)
	községi lakóhely
2. új szegénység: (rendszerváltás óta jelent meg, vagy csak a rendszerváltás óta keltette fel a figyelmet)
	munkanélküliek
	rokkantnyugdíjasok
	özvegyi nyugdíjasok
	háztartásbeliek
	egyéb felnőtt eltartottak (nincs rendszeres keresetet biztosító munkahelyük, vagy nem részesülnek egy többé-kevésbé teljes foglalkozási életpálya után fizetett nyugdíjból.)
3. demográfiai szegénység: 
	idősebb korosztálytól eltolódás a gyerekek felé (viszonylag magas nyugdíj, aktív korukban nem volt ekkora a munkanélküliség, az idős korosztály folyamatosan cserélődik)
4. etnikai szegénység:
	romák (kb. félmillió roma az átlagosnál jóval nagyobb része szegény. Interjú meghiúsulása.)

A szegénység nemcsak alacsony jövedelmet jelent, hanem hozzájárul a szegények egészségi állapotának romlásához, a szegény családok gyermekeinek rossz fejlődési feltételeihez, iskolai sikertelenségéhez, a lelki betegségek és deviáns viselkedések gyakoriságának növekedéséhez is. Egy modern társadalomban súlyos tehertétel, ha tagjainak egy része szegény. A szegénység mérséklődését egyrészt a gazdasági növekedés megindulásától lehet várni, másrészt a szegényeknek a jóléti rendszeren, a szociális védőhálón keresztül megvalósított védelméről. Fel kell hívni arra a figyelmet, hogy megfelelő szociális védőháló hiányában gazdag és emelkedő átlagos életszínvonalú társadalomban is fennmaradhat súlyos szegénység.
23.	
A társadalmi mobilitás meghatározása, fajtái, csatornái és vizsgálati módszerei (példákkal alátámasztva).

1. Alapfogalmak
a) társadalmi mobilitás – az a jelenség, amikor az egyén vagy család társadalmi helyzete megváltozik
lehet: foglalkozás, jövedelem, iskolai végzettség, kedvezőbb vagy kedvezőtlenebb lakóhely, egyéni megbecsültség, presztízs, stb.
•	Vertikális mobilitás (a társadalmi hierarchiában történő fölfelé vagy lefelé mozgás)
•	Horizontális mobilitás (pl. az a helyváltoztatás, amikor a gépkocsiszerelő foglalkozást változtat és gépkocsivezető lesz – ez a két foglalkozás nagyjából azonos szinten van a társadalmi hierarchiában)
•	Fölfelé irányuló mobilitás (pl. betanított munkás fiából mérnök lesz)
•	Lefelé irányuló mobilitás (pl. tanár fiából segédmunkás lesz)
•	Nemzedékek közötti (intergenerációs) mobilitás (pl. munkás fia mérnökké válik)
•	Nemzedéken belüli (intragenerációs vagy karrier) mobilitás (amikor valaki foglalkozási életpályája folyamán lép át másik társadalalmi helyzetbe, pl. egy termelőszövetkezeti paraszt kilépett a szövetkezetből és segédmunkásként vállalt munkát egy ipari üzemben, vagy egy szakmunkás elvégzi a műszaki egyetemet és mérnök lesz.)
•	Házassági mobilitás (pl. asszisztensnő házasságot köt egy orvossal)

A mobilitás csatornái
A modern társadalomban szelekciós intézmények, szűrők vannak; a társadalmi minősítés, kiválasztás, elosztás intézményei. Kiemelten fontos ezek közül:
1.	hadsereg – lehetővé teszi származástól függetlenül az előrejutást a hierarchiában. Fegyverkezés, háború, polgárháborúk időszakában fontos. Az alsóbb néposztályok a rátermettség révén felemelkedhetnek; a született arisztokraták a hadvezetésre való alkalmatlanság miatt lesüllyedhetnek (rang, pozíció elvesztése). Társadalmanként (militáns jelleg) és korszakonként (háború-béke) változó jelentőségű.
2.	egyház – akkor számottevő, ha társadalmi jelentősége megnő. Felfelé mobilitás – egyházi vezetők; lefelé mobilitás – eretnekek, bűnösök. 
3.	politikai szervezetek, pártok, kormányzati érdekcsoportok – kiemelkedő államférfiak nagy része befolyásos politikus titkáraként, alacsonyabb állami hivatalban kezdte. Annak függvényében funkcionálnak, hogy milyen a politikai rendszer, milyen a pártrendszer, hány párt közül kell választani. Normál békeidőkben kevéssé működik.
4.	gazdasági szervezetek
5.	vagyonszerző, vagyonteremtő szervezetek – a vagyon felhalmozása vezet a személyek társadalmi felemelkedéséhez. Pl. tőzsde, spekuláció
6.	iskola – ahol az iskola mindenki számára elérhető, társadalmi lift szerepét töti be; az alsó szinttől a felső szint felé halad. Ha csak felsőbb rétegek számára nyitott, akkor a felső emeletek között működik. Elvárás: tesztelje az egyén képességeit, rostálja, kiválassza leendő társadalmi  pozíciójára. 
7.	szakmai szervezetek – tudományos, irodalmi, művészeti intézmények és szervezetek. Szabad a belépés minden társadalmi rétegből, ha a rátermettségét bizonyítja. Társadalmi felemelkedéssel jár. A sajtó egy jelentéktelen figurából képes nagy karriert csinálni. Lejárathatja a valódi tehetséget. Az a társadalmi csoport amely ellenőrzése alatt tartja a sajtót jelentősen befolyásolhatja a mobilitást.
8.	munkahelyi szervezetek – a társadalmi alkalmassági próba alapvetően a munkahely. A foglalkozási munkamegosztás hatásos szelekció. Előzetes kiszűrés állásra jelentkezésnél vagy a már alkalmazott személyek kiszűrésénél. 
9.	család, + társadalmi rétegek közötti házasság – a társadalmi státusz átörökítésének intézménye. 

Módszerek
- reprezentatív lakossági mintán végzett kérdőíves adatfelvétel
megkérdezik: az apa foglalkozása, megkérdezett első foglalkozása, összeíráskori foglalkozás, szülő és a válaszadó születési helye, iskolai végzettsége, házastárs foglalkozása.
- dokumentumelemzés
 ISA (Nemzetközi Szociológiai Társaság) paradigma (nemcsak módszert jelent, hanem a jelenség elméleti és módszertani megközelítése is.)
ISA paradigma szerint: mobilitási kereszttáblázatokat állítanak össze, kilépési – és belépési mobilitási arányszámok.

24.	
Adja meg a nyitott és a zárt társadalom fogalmát, példákkal támassza alá azokat. A társadalmi mobilitás alapelvei Sorokin értelmezésében.

Nyitott és zárt társadalom (annál nyitottabb valamely társadalom, minél kisebb az eltérés a különböző rétegekből származók mobilitási esélye, arányszámai közt.)

Pl. nyitottabb az a társadalom, ahol a vezetők és értelmiségiek fiainak 46%-a, a munkások fiainak 9%-a a parasztok fiainak 5%-a lett vezető vagy értelmiségi, zártabb viszont az a társadalom, ahol a vezetők és értelmiségiek fiainak 55%-a, a munkások fiainak 2%-a, a parasztok fiainak 1%-a lett vezető vagy értelmiségi.

Társadalmi mobilitás

Sorokin
-	orosz származású amerikai szociológus. Az 1900-as évek elején hagyja el Oroszországot és a társadalmi mobilitás téma alapvető kutatója lesz.
-	Fontos elemek:
o	Különböző dimenziókban beszél a mobilitásról
o	Alapelveket fogalmaz meg
o	Mobilitási csatornákról beszél.

Megkülönböztetünk az alábbi 3 dimenzióban rétegződő társdalmakat:
	Gazdaság – makrotársadalmi szinten, ha egy országban gazdasági prosperitás van, nől a GDP és a gazdaság állapota egészében javul, felfelé mobilitást eredményez
Ha gazdasági recesszió van, a gazdasági mutatók romló állapotot tükröznek, lefelé mobilitást eredményez. Sorokin szerint ezek ciklikusan változnak. Gazdasági prosperitás esetén a költségvetésből több jut a hátrányos helyzetűek, a leszakadók támogatására, és az egyének mobilitási lehetőségei is jobbak. Recesszió esetén ezek kedvezőtlenebbek. 

	Politika – Az országok és régiók az egyenlőség-egyenlőlenség és a demokrácia-önkényuralom kontinuum változók mentén mozognak. Ciklikusság figyelhető meg ebben az esetben is, nem halad a világ egy egyenlőtlenebb társadalomtól az egyenlő felé vagy az önkényuralomtól a demokrácia felé. Könnyen változó, az egynek elmozdulása könnyebb.

Foglalkozás – az egyéni mobilitás egyik fő dimenziója. 

Alapelvek:
Mobilitás erőssége (intenzitás) – a helyzetváltoztatások között megjelenő társadalmi távolság. A saját korábbi helyzetéhez vagy a szülőkhöz képest mekkorát lépett előre; mekkora a rétegek száma amelyeken az egyén áthaladt a mobilitás során. Pl. segédmunkás gyereke értelmiségi lesz – sok rétegen haladt át; szakmunkás lesz – kevesebb rétegen halad át. 
Mobilitás kiterjedtsége (általánossága) – Azon egyének száma, akiknek meghatározott időtartam alatt vertikális irányban megváltozott a társadalmi helyzete. 
Minden társadalom rétegzett társadalom (gazdasági, politikai, foglalkozási szempontból). A demokrácia attól demokrácia, hogy a rétegzettség átjárható, és nem attól, hogy a rétegek megszűnnek.

1.	nincs teljesen zárt társadalom, ahol a vertikális mobilitás valamilyen szinten ne lenne jelen. (pl. India, kasztrendszer – a királyi családot bűnei miatt megfosztják rangjától)
2.	nincs és nem létezett olyan társadalom, amely teljesen nyitott lett volna, ahol valamilyen mértékben a születés ne befolyásolna. (ha teljesen szabad lenne nem létezne rétegződés)
3.	a vertikális mobilitás erőssége és kiterjedtsége országonként, társadalmanként változik. (pl. Amerika, India)
4.	a vertikális mobilitás erőssége és kiterjedtsége egy azonos társadalomban korszakonként változik. (pl forradalmak, társadalmi felfordulások idején nagyobb a mobilitás, ugyancsak idegen megszállás, háborúk, hódítások idején, katonai felfordulás)
5.	Mindezekben a változásokban a trendnélküli fluktuáció jellemző. Nincs meghatározott állandó irányzat a mobilitás intenzitása és általánossága tekintetében. Általában a demokratikus társadalmak mobilabbak, mint a tekintélyuralmúak, de a szabály nem általános, vannak kivételek.

A mobilitás csatornái:
A modern társadalomban szelekciós intézmények, szűrők vannak; a társadalmi minősítés, kiválasztás, elosztás intézményei. Kiemelten fontos ezek közül:
10.	hadsereg – lehetővé teszi származástól függetlenül az előrejutást a hierarchiában. Fegyverkezés, háború, polgárháborúk időszakában fontos. Az alsóbb néposztályok a rátermettség révén felemelkedhetnek; a született arisztokraták a hadvezetésre való alkalmatlanság miatt lesüllyedhetnek (rang, pozíció elvesztése). Társadalmanként (militáns jelleg) és korszakonként (háború-béke) változó jelentőségű.
11.	egyház – akkor számottevő, ha társadalmi jelentősége megnő. Felfelé mobilitás – egyházi vezetők; lefelé mobilitás – eretnekek, bűnösök. 
12.	politikai szervezetek, pártok, kormányzati érdekcsoportok – kiemelkedő államférfiak nagy része befolyásos politikus titkáraként, alacsonyabb állami hivatalban kezdte. Annak függvényében funkcionálnak, hogy milyen a politikai rendszer, milyen a pártrendszer, hány párt közül kell választani. Normál békeidőkben kevéssé működik.
13.	gazdasági szervezetek
14.	vagyonszerző, vagyonteremtő szervezetek – a vagyon felhalmozása vezet a személyek társadalmi felemelkedéséhez. Pl. tőzsde, spekuláció
15.	iskola – ahol az iskola mindenki számára elérhető, társadalmi lift szerepét töti be; az alsó szinttől a felső szint felé halad. Ha csak felsőbb rétegek számára nyitott, akkor a felső emeletek között működik. Elvárás: tesztelje az egyén képességeit, rostálja, kiválassza leendő társadalmi  pozíciójára. 
16.	szakmai szervezetek – tudományos, irodalmi, művészeti intézmények és szervezetek. Szabad a belépés minden társadalmi rétegből, ha a rátermettségét bizonyítja. Társadalmi felemelkedéssel jár. A sajtó egy jelentéktelen figurából képes nagy karriert csinálni. Lejárathatja a valódi tehetséget. Az a társadalmi csoport amely ellenőrzése alatt tartja a sajtót jelentősen befolyásolhatja a mobilitást.
17.	munkahelyi szervezetek – a társadalmi alkalmassági próba alapvetően a munkahely. A foglalkozási munkamegosztás hatásos szelekció. Előzetes kiszűrés állásra jelentkezésnél vagy a már alkalmazott személyek kiszűrésénél. 
18.	család, + társadalmi rétegek közötti házasság – a társadalmi státusz átörökítésének intézménye. 

25.	
Vándorlás; állandó- és lakónépesség; ingázás; nemzetközi vándorlás; vándorlási egyenleg, szelektív vándorlások.

c) vándorlás (migráció) – olyan lakóhelyváltozás, amely településhatár átlépésével jár
d) állandó népesség – a településen állandó lakóhellyel rendelkező népesség
e) lakónépesség: állandó lakóhellyel rendelkezők + (plusz) ideiglenesen bejelentett népesség – (mínusz) az állandó lakóhellyel rendelkezők közül azok, akiknek máshol ideiglenes lakóhelyük is van.
	Állandó vándorlás (állandó lakóhely megváltozása)
	Ideiglenes vándorlás (az új ideiglenes lakóhelyre való bejelentkezés és a korábbi ideiglenes lakóhely faladása)
f) ingázás – az aktív keresőnek más településen van lakóhelye és munkahelye (napi, heti vagy ritkább)
g) nemzetközi vándorlás – országhatárt átlépő lakóhelyváltozás (ideiglenes, állandó)
h) vándorlási egyenleg – a településre való bevándorlás és az onnan való elvándorlás különbsége (ill. a bevándorlás és kivándorlás különbsége)
i) szelektív vándorlások
	„fölévándorlás” →A bevándorló népesség (pl: külföldi tőkések) az új lakóhely társadalmának legkedvezőbb helyzetű rétegei közé kerül. 
	„alávándorlás” → A bevándorló népesség (pl: rabszolgák Amerikában, vendégmunkások Nyugat-Európában) az új lakóhely társadalmának legalacsonyabb helyzetű rétegei közé kerül. 

26.	
A vándorlás vizsgálatára szolgáló adatok forrásai, értékelésük. A magyarországi vándorlások mai fő irányai.

A lakásbejelentési rendszer alapján 1955 óta vannak adataink az állandó és ideiglenes vándorlások számáról. A vándorlás 1957-ig nőtt, azután csökkent. Az állandólakóhely-változtatások száma az 1960 körüli 330 ezres szintről az utolsó években kb. 210 ezerre esett vissza, az ideigleneslakóhely-változtatások száma pedig 630 ezerről 1995-ben 150 ezerre csökkent. Az utolsó két és fél évtizedben tehát hazánkban lényegesen csökkent a belső vándorlás, bár az utolsó években az állandó vándorlás kissé újra nőtt. (1997-es kiadás, Andorka).
Megváltozott a vándorlás iránya is. Míg korábban elsősorban a községekből a fővárosba irányult a vándorlás, majd a községekből a városokba, 1995-ben Budapest és a többi város állandó vándorlási egyenlege negatív volt, a községeké pedig pozitív, tehát többen vándoroltak a községekbe, mint ahányan onnan elvándoroltak. Az északkeleti elmaradott megyékből való elvándorlás azonban ma is folytatódik. 
Miközben a lakóhely változtatások száma csökkent az ingázóké 1980-ig nőtt. 1990-ben 1 millió 42 ezer ingázót mutatott ki a népszámlálás.
?????????????????
27.	
Jellemezze a mai magyar társadalomban a mobilitási lehetőségeket. Fejtse ki a mobilitási esélyek változását az I. világháborútól napjainkig!

Módszerek
- reprezentatív lakossági mintán végzett kérdőíves adatfelvétel
•	apa foglalkozása
•	megkérdezett első foglalkozása
•	összeíráskori foglalkozás
•	szülő és a válaszadó születési helye, iskolai végzettsége
•	házastárs foglalkozása
- dokumentumelemzés
a) Az ISA paradigma
Mobilitási kereszttáblázatok
•	kilépési mobilitási arányszámok
•	belépési mobilitási arányszám

1. táblázat. A kereső nők nemzedékek közötti társadalmi mobilitása 1992-ben
	A kereső nő társadalmi helyzete 1992-ben	
Az apa társadalmi helyzete az összeírt 14 – 18 éves korában	Vezető és értelmiségi	Irodai 	Kisiparos 	Szakmunkás 	Betanított munkás 	Segédmunkás 	Mezőgazdasági 	Összesen 	n =	
Vezető és értelmiségi	40,6	39,2	2,7	7,8	5,2	3,3	1,2	100,0	485	
Irodai 	19,0	46,8	4,7	12,6	10,8	4,6	1,5	100,0	657	
Kisiparos 	6,7	31,1	6,8	13,4	20,5	14,7	6,8	100,0	614	
Szakmunkás 	8,3	36,0	3,8	22,3	19,2	8,6	1,8	100,0	1985	
Betanított munkás	5,1	25,6	3,1	14,2	28,3	16,6	7,1	100,0	1759	
Segédmunkás 	4,0	21,7	3,6	15,5	28,1	20,0	7,1	100,0	605	
Mezőgazdasági 	3,0	14,6	2,7	9,7	27,2	19,1	23,7	100,0	4139	
    Összesen 	7,5	25,3	3,4	13,6	23,4	14,7	12,1	100,0	10244	
										
Vezető és értelmiségi	25,8	7,3	3,7	2,7	1,0	1,1	0,5			
Irodai 	16,3	11,9	8,9	6,0	3,0	2,0	0,8			
Kisiparos 	5,4	7,4	12,0	5,9	5,3	6,0	3,4			
Szakmunkás 	21,6	27,6	21,4	31,7	15,9	11,3	2,9			
Betanított munkás	11,8	17,4	16,0	18,0	20,7	19,3	10,0			
Segédmunkás 	3,1	5,1	6,3	6,8	7,1	8,0	3,4			
Mezőgazdasági 	16,0	23,3	31,7	28,1	47,0	52,3	79,0			
    Összesen 	100,0	100,0	100,0	100,0	100,0	100,0	100,0			

•	összes mobilak aránya
•	strukturális mobilitás: azoknak az aránya akik szükségképpen mobilak voltak a származási és az elért társadalmi helyzetek megoszlása közötti eltérés miatt. Pl.: paraszt apának kétszer annyi gyereke volt, akkor a munkásosztályban üresedtek meg pozíciók
•	cirkuláris mobilitás: az összes mobilak és a strukturális mobilak különbsége. Helycserék útján létrejött mobilitás.

2. táblázat. Hipotetikus mobilitási adatok három társadalmi réteg megkülönböztetésével
Apa	Fiú	
	Szellemi 	Munkás 	Paraszt 	Összesen 	
Szellemi	490	200	30	720	
Munkás	770	2160	300	3230	
Paraszt	440	2540	3070	6050	
    Összesen 	1700	4900	3400	10000	

b) Stratifikációs paradigma, útelemzés
c) loglineáris paradigma
	esélyegyenlőtlenségi hányados
d) A belső vándorlás adatforrásai és arányszámai
•	oda- és elvándorlási arányszám
•	vándorlási egyenleg
e) a nemzetközi vándorlás adatforrásainak hiányosságai

3. Elméletek
a) a társadalmi rendszerek hatása a mobilitásra
•	kasztrendszer (a beleszületés határozza meg, szabályozott a házasságkötés)
•	rabszolgarendszer (felszabadítás)
•	rendi társadalom (arisztokraták, papság, katonaság, nemesség) paraszt szolgálatot tett a királynak→földet kapott feljebb lépett, arisztokratát megfosztották
•	polgári társadalom
•	szocialista ideológia
b) a strukturális tényezők hatása a mobilitásra (mezőgazdaság, ipar, szellemi pozíciók megnyíltak)
c) „Az amerikai álom” ( a lehetőségek hazája→20.sz. közepétől már terjedt, hogy korántsem így van
d) mobilitás a posztindusztriális (iparon túli, ipar utáni) társadalmakban
e) környezet vagy öröklés
f) mobilitás és társadalmi egyenlőtlenség
	pozíciók közötti különbségek
	pozíciókba való bejutás esélyeinek különbsége
	„hozzárendelés” elve
	„teljesítmény” elv (saját teljesítménytől függ (meritokrácia)
	meritokrácia
g) szelektív vándorlások
	„fölévándorlás” →A bevándorló népesség (pl: külföldi tőkések) az új lakóhely társadalmának legkedvezőbb helyzetű rétegei közé kerül. 
	„alávándorlás” → A bevándorló népesség (pl: rabszolgák Amerikában, vendégmunkások Nyugat-Európában) az új lakóhely társadalmának legalacsonyabb helyzetű rétegei közé kerül. 

28.	
A településszociológia vizsgálódásának tárgya. Alapfogalmak: Város, falu, agglomeráció, tanyák, urbanizáció, szuburbanizáció. A településszociológia társtudományai, kialakulásának társadalmi háttere.

VÁROS ÉS FALU

1. Alapfogalmak
Város
	Általános kritériumok:
		Városi államigazgatási rang
		Település népességszáma
Szociológiai def. 1.: az a település, amelynek lakossága és környezete, a környező falvak számára bizonyos központi funkciókat lát el.
Szociológiai def. 2.: a városok lakossága minden szempontból heterogénebb, ezért az emberi kapcsolatok személytelenebbek, a szomszédság, a család szerepe meggyengül, ezért gyengébb az egyén viselkedésének társadalmi kontrollja, gyakoribb a deviáns viselkedés. 

Falu
Szociológiai def. 2.: szorosabb társadalmi kapcsolatok, hagyományosabb gondolkodás, a társadalmi normákhoz való nagyobb fokú alkalmazkodás, nyugodtabb életmód.

Agglomeráció
Azok a községek és kisebb városok, amelyek lakossága szoros és mindennapos kapcsolatban áll a nagyvárossal.

Tanyák
A falvak és a városok zárt beépítésű részén kívül fekvő, egyedül álló vagy csak kevés lakóépületből álló települések és a hozzájuk tartozó gazdasági épületek, amelyek lakói mezőgazdasági termeléssel foglalkoznak.

Külterületi lakott hely
Mindenféle, a belterületen kívül fekvő lakott hely.

Urbanizáció
Városodás – az a tendencia, hogy a városi népesség aránya nő.
Városiasodás – a települések városias jellege emelkedik.

Szuburbanizáció
Az a tendencia, amikor a városok központi részeiben lakó népesség száma fogy, viszont a városok külső, „kertes” kerületeinek népessége vagy a városhatáron túl elhelyezkedő kertes-családiházas területek népessége nő.

29.	
Sorolja fel és jellemezze a városökológiai elméleteket! Definiálja a szukcesszió, filtráció, invázió, szegregáció és slum fogalmát! Jellemezze L. Wirth urbanizmus elméletét. Hogyan módosítja Wirth elképzeléseit Ganz és Weber munkássága?

Szegregáció
Az a jelenség, ha egy településen belül a különböző társadalmi rétegek, etnikai csoportok, stb. lakóhelye erősen elkülönül egymástól.

Slum
A városok, elsősorban a nagyvárosok fizikailag leromlott állapotú és szegények által lakott városrészeinek megnevezése (nyomornegyed).

Invázió
Az a jelenség, amikor egy településrészbe a korábbi népességtől eltérő népesség költözik be, és amikor a korábban szokásos tevékenységek mellé (kiskereskedelem) újabb tevékenységformák települnek (áruházak).

Szukcesszió
Amikor egyrészt az invázió, másrészt a korábbi lakosság és tevékenységek kiköltözése következtében a településrész lakosságának és gazdasági tevékenységeinek összetétele megváltozik, kicserélődik.

Filtráció
Az idők folyamán a lakások lakói kicserélődnek, azaz a lakásokba egyre szegényebb rétegek költöznek be, míg a korábbi lakók fokozatosan nagyobb és jobb minőségű lakásokba költöznek.

2. Módszerek
- népszámlálási adatok
- települések népességszám szerinti kategorizálása
- településkategória-rendszer (funkció + különböző dimenziókban mért fejlettség)
- regionális vizsgálatok 	- 19 megye + Bp
					- nagyobb régiók

3. Elméletek
3.1. Urbanizáció
kérdés: Meddig folytatódhat az urbanizációs tendencia?
Arnold Toynbee (1971) – „megalopoliszok”
Enyedi György (1984) – a modern urbanizáció ciklikus elmélete
1.	városrobbanás
2.	relatív dekoncentráció
3.	dekoncentráció v. dezurbanizáció

3.2. A városi és a falusi életmód különbségei
kérdés: Miben különbözik a városi és a falusi életmód?
Tönnies (1983) – a falvakra a „közösség” a jellemző, a városokra a 		„társadalom”.
L. Wirth (1938) – Urbanizmus mint életmód
S. Milgram – nagyvárosi kapcsolatok felszínessége
H. Gans (1962) – „etnikai faluszigetek”

3.3. Humánökológiai v. városökológiai elméletek
1. Park és Burgess (1925) – Koncentrikus körök elmélete
		1. a városközpont az üzleti övezet
		2. átmeneti övezet
		3. jobb helyzetű munkások élnek bérházakban
		4. munkások családi házai
		5. új bérházak
		6. ingázók lakásai; családiházas külvárosi területek – „szuburbiák”
2. Szektorok
3. Több városmag + független városrészek
4. Regionális különbségek
	fejlett régió – centrum v. mag
	fejletlen régió – periféria
	félperiféria
30.	
A magyarországi településszerkezet a szociológiai kutatások tükrében.

1995 jan. 1. – Mo. népességének megoszlása:
			Budapest: 18,8%
			Más városi rangú település: 44%
			Községek: 37,2%
1999
Város 	Lélekszám
Budapest 	1,8 millió
Debrecen 	203000
Miskolc 	172000
Szeged	158000
Pécs 	157000
Győr 	127000
Nyíregyháza 	112000
Székesfehérvár 	105000
Kecskemét 	105000
A települések hierarchiája:
1.	Budapest - az ország politikai, gazdasági, kulturális, tudományos, felsőoktatási és idegenforgalmi központja, lakossága 2 millió fő.
2.	Regionális központok - Miskolc, Debrecen, Szeged, Pécs, Győr (lakosságuk: 130000-212000 fő).
3.	Megyeszékhelyek - az öt regionális központ kivételével a többi megye székhelye (lakosságuk: 37000-115000 fő).
4.	Középvárosok - lakosságuk: 30000-60000 fő, pl: Sopron, Hódmezővásárhely.
5.	Kisvárosok - lakosságuk 30000 fő alatti, pl: Kőszeg, Kisújszállás.
6.	Óriásfalvak - lakosságuk 10000 fő feletti.
7.	Nagyfalvak - lakosságuk 5000-10000 fő.
8.	Középfalvak - lakosságuk 1500-5000 fő.
9.	Kisfalvak - lakosságuk 1000-1500 fő.
10.	Törpe- vagy aprófalvak - lakosságuk 500 fő alatti, (Ezek a Dél- és Nyugat-Dunántúlon, valamint Borsod-Abaúj-Zemplén megyében jellemzőek). 
Magyarországon a szórványtelepüléseken (tanyákon) csaknem félmillióan laknak. Ez a településtípus leginkább a Duna-Tisza közére, a Jászságra, és a Tiszántúlra jellemző. Három típusuk: a szórványtanyák, a sortanyák (pl: Békés megyében) és a bokortanyák (a Nyírségben).
A települések számának és népességének megoszlása ( %)
Népességnagyság-csoport, fõ	Település	Népesség	Település	Népesség	
	1991. január 1.	2001. február 1.	
-	499	31,4	2,6	32,5	2,7	
500 -	999	23,1	5,0	21,9	4,9	
1 000 -	1 999	21,1	9,0	20,9	9,2	
2 000 -	4 999	15,6	13,7	15,9	14,8	
5 000 -	9 999	4,2	8,6	4,3	9,1	
10 000 -	49 999	3,9	22,4	3,9	22,6	
50 000 -	99 999	0,4	7,6	0,4	7,6	
100 000 -	300 000	0,3	11,8	0,3	11,7	
Budapest	0,0	19,4	0,0	17,4	
 	Összesen	100,0	100,0	100,0	100,0	
•	Az életkörülmények különbségei
•	Regionális különbségek
•	Budapest városökológiai övezetei
•	Lakásviszonyok
31.	
Sorolja fel az empirikus szociológiai vizsgálat lépéseit és vezesse végig egy tetszőleges példán!

A szociológiai vizsgálat célja valamely társadalom vagy társadalmi csoport megismerése, alapvető jellemzőinek feltárása. Pl: népszámlálások. A szociológiai vizsgálatok azonban nemcsak egyszerűen leírásra törekszenek, hanem valamely probléma megértésére, valamilyen összefüggések magyarázatára, a jelenségek okainak felderítésére. 

I. A szociológiai vizsgálat lépései (Karl Popper)
	1. A probléma megfogalmazása (felmerül valamilyen társadalmi jelenség, amelynek megismerése és megmagyarázása szükségesnek látszik. Pl. alkoholizmus – súlyos probléma – ismerni kellene az elterjedését és az okait)
	2. Elméleti hipotézisek (a szociológiai irodalomban található elméletek és újabb elméleteket is ki lehet dolgozni – az alkoholizmus ott gyakoribb, ahol a kultúra értékei és normái elnézőbbek a nagy mennyiségű szeszesital fogyasztással szemben)
	3. Operacionalizálás (mérhető formában fogalmazzák meg az elméleti hipotéziseket. – egy főre jutó alkoholfogyasztás)
	4. Adatgyűjtési módszerek
		a) másodelemzések (publikált statisztikai adatok, egyéni adatok formájában tárolt adatok)
		b) dokumentumelemzés (sajtóközlemények, naplók, levelek)
		c) megfigyelés (külső megfigyelés – pl. egy kocsmában a kutató nem iszik, nem elegyedik szóba az ott szeszes italt fogyasztókkal, részt vevő megfigyelés, együtt iszik, szóba elegyedik a kocsma vendégeivel)
		d) esettanulmány (egyetlen esetet, személyt, intézményt vizsgálnak igen alaposan, és ebből vonnak le következtetéseket a jelenség társadalmi méretű előfordulásáról, annak okairól.)
		e) kísérlet (a kutató maga szabályozza a megfigyelt jelenség bizonyos feltételeit)
		f) mélyinterjú, életrajzi módszer (kötetlen beszélgetés, irányított de nem pontosan előre megfogalmazott kérdésekkel)
		g) survey módszer - kérdőíves adatfelvétel (pl: ország megyéinek májzsugorodás okozta halálozási arányszámait összehasonlítjuk a megyék különböző társadalmi jellemzőivel)
	5) Elemzés (a kiinduló elméleti hipotéziseink mennyire igazolódtak be vagy cáfolódtak meg.)
	6) Az eredmények közzététele (tanulmányokban, könyvekben) pontosan ki kell fejteni az alkalmazott hipotéziseket, le kell írni az alkalmazott módszereket, a mintavételt, definiálni kell a fogalmakat, be kell mutatni a használt elemzési módszereket.

32.	
Az empirikus szociológiai adatfelvétel módszerei és rövid jellemzésük.

II. Mintavétel 
-	reprezentatív minta: A vizsgálni kívánt sokaság minden tagjának egyenlő esélye kell hogy legyen arra, hogy a mintába kerüljön, vagyis hogy véletlenszerűen kell kiválasztani a mintába kerülő és megkérdezett személyeket, családokat, lakásokat stb. →kicsibe visszatükrözi a populáció tulajdonságait.
-	népszámlálás után, népesség nyilvántartás, választói névjegyzékek, 
-	telefonkönyv – szegények kimaradnak
-	pl. kábítószer-fogyasztók esetében Lavina (hólabda) módszer→kábítószerest megkérjük mondjon neveket, vagy intézményekhez fordulunk – pszichiátria /öngyilkosok/, kábítószer-fogyasztókat gondozó intézmények.
III. Kérdőívkészítés
-	Zárt v. strukturált: a kérdőíven szerepelnek a különböző válaszlehetőségek, pl. nem, társadalmi helyzet /vezető, értelmiségi, egyéb szellemi foglalkozású/
Előnye: az egyszerű kódolás, feldolgozás
Hátránya: információveszteség /ha nem szerepel a válaszok között a megfelelő/
-	Nyitott v. nem strukturált: a megkérdezett személy fogalmazza meg a válaszát. Bonyolultabb kérdéseknél gyakori, pl. miért fogyaszt mértéktelenül szeszes italt?
Előnye: sok olyan információt ad, amelyre a kérdőív készítésénél a kutató nem is gondolt. 
Hátránya: Lényegesen nehezebb és nagyobb munkát igényel a kódolás
A kérdőíven szereplő kérdések legyenek világosak, zárt kérdésnél tisztázni kell, hogy hány választ lehet aláhúzni, ne tegyünk fel olyan kérdést, amely a megkérdezett személyt elriasztja, nem legyen túl hosszú, mert elfogy a megkérdezett türelme. Ajánlatos a vizsgálat megkezdése előtt kis létszámú személy megkérdezésével kipróbálni a kérdőívet.
IV. Megkérdezés v. interjú
-	Személyes: pontos kitöltés
-	Postán, vagy másképpen átadott „önkitöltés”
V. Vélemények és attitűdök mérése skálákkal
	Bogardus-skála (olyan állításokat tartalmaz, amelyek valamely attitűd erősségének növekvő intenzitási fokát jelzik, így a velük való egyetértés vagy egyet nem értés kifejezi az attitűd intenzitását.)
	Lickert-skála (az egy-egy kijelentéssel való egyetértés vagy egyet nem értés mértékét 5 vagy7 fokozatú skálán fejezik ki, a „teljesen egyetértek” választól az „egyáltalán nem értek egyet” válaszig.
VI. Kódolás
A begyűjtött információkat a feldolgozás céljára számmal ellátott kategóriákba csoportosíthatjuk.
VII. Adatfeldolgozás
VIII. Mérési szintek
1.	nominális (2 vagy több különböző típus)
2.	ordinális (sorba rendezhető de a közöttük lévő távolságokat nem lehet összehasonlítani)
3.	intervallum (sorba rendezhető, a közöttük lévő távolságokat össze lehet hasonlítani de nem tételezhetjük  fel egy zérus pont létét)
4.	aránymérő (a zérus szintnek is van értelme)
IX. Táblázatok készítése és elemzése

X. Egyszerű statisztikai mutatók
Számtani átlag, medián (amely fölött ugyanannyian helyezkednek el, mint alatta), módusz (amelybe a vizsgált populációból a legtöbben tartoznak), szórás, decilis elosztás
XI. Két- és többváltozós elemzési módszerek
χ2 – próba, varianciaanalízis, kétváltozós Pearson-féle korreláció és regresszióelemzés, többváltozós varianciaanalízis, többváltozós korreláció- vagy regresszióanalízis, útelemzés, faktoranalízis, klaszteranalízis, többdimenziós skálázás, loglineáris elemzés

XII. Etikai kérdések
Személyiségi jogokat ne sértse, nem szabad olyan kérdéseket feltenni, ami rájuk nézve sértő, nem szabad olyan adatokat közzétenni, amelyeket egyes személyek ellen fel lehet használni, a következtetések se legyenek sértőek a vizsgált személyekre.